КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/4655/25
Провадження № 2-о/488/28/26  

РІШЕННЯ
Іменем України

05.03.2026 року       м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва 
у складі: головуючої по справі судді – Чернявської Я.А.,
при секретарі судового засідання — Коваль А.О.,
присяжних — Петрова В.М. та Попової Л.В., 
розглянувши у судовому засіданні справу за правилами окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою,
ВСТАНОВИВ: 

Описова частина
Короткий зміст заяви. Стислий виклад позицій заявника та заінтересованих осіб.
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Павленко Н. М., звернулась до суду із заявою про визнання померлим її батька – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаїв, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , стрільця – зенітника зенітно ракетного відділення зенітного ракетного взводу механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 при виконанні бойового завдання із захисту Батьківщини, здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації. Місце смерті: населений пункт Коренево, Кореневського району, Курської області, російська федерація.
Заява обґрунтована тим, що батько заявниці, як військовослужбовець ЗСУ за мобілізацією, з 03.06.2024 року, при проходженні військової служби у в/ч НОМЕР_1 внаслідок мінометних ударів рф по позиції, де він перебував, в районі населеного пункту Коренево, Кореневського району, Курської області, російської федерації, згідно наказу по в/ч № НОМЕР_3 від 10.11.2024 року №3137, вважається таким, що зник безвісти 18.09.2024 року за особливих обставин, під час воєнних дій.
23.09.2024 року на адресу заявниці надійшло сповіщення №477 начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що її батько ОСОБА_2 стрілець – зенітник зенітно ракетного відділення зенітного ракетного взводу механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , будучи вірним присязі Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти 18.09.2024 року біля н.п. Коренево, Кореневського району, Курської області, російська федерація.
На підставі її заяви внаслідок зникнення батька відкрите кримінальне провадження за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, де її визнано потерпілою. 
Відповідно до Виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави – агресора від 20.10.2025 року, виданої Міністерством розвитку громад та територій України, ДП «Український національний центр розбудови миру», інформація про перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в полоні держави – агресора відсутня.
Збіги ДНК – профілю з тілами загиблих захисників, повернутих в Україну, в результаті обмінів – відсутні.
З дня вірогідної загибелі батька минув тривалий термін, більше ніж півтора року. За цей час жодної інформації щодо його місця перебування до заявниці не надходило.
На думку заявниці усі вищезазначені обставини свідчать про загибель батька: тіло батька не знайдено, лікарське свідоцтво чи фельдшерська довідка не видані.
ОСОБА_1 позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію смерті батька ОСОБА_2 та отримати свідоцтво про його смерть у відділі ДРАЦС, оскільки він загинув у зоні бойових дій під час виконання службових обов`язків, внаслідок чого неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", що позбавляє її можливості скористатися своїми цивільними і соціальними правами, пов`язаними зі смертю батька, зокрема оформити спадщину, отримати одноразову грошову допомогу, як член сім`ї загиблого військовослужбовця, а тому вона була змушена звернутися до суду з даною заявою.

27.11.2025 року через підсистему «Електронний суд» до суду надійшли заперечення представника Міністерства оборони України, в яких зазначено, що доводи заявниці є необґрунтованими, а звернення із заявою про оголошення ОСОБА_2 померлим – передчасним. 
Представник заінтересованої особи вказує, що заявницею не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт смерті особи або наявність обставин, що дають підстави вважати її загиблою. Подані матеріали, зокрема повідомлення РТЦК та СП та матеріали службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , на думку Міністерства оборони України, підтверджують лише факт зникнення безвісти військовослужбовця, тоді як факт його загибелі не встановлено.
Відповідно до результатів службового розслідування та виданого наказу командира військової частини, ОСОБА_2 обліковується як зниклий безвісти під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Коренево, Курської області, російської федерації, а відтак відсутні достатні підстави для висновку про достовірність його смерті. У запереченнях також зазначено, що заявницею не надано доказів вжиття всіх можливих заходів для встановлення місцезнаходження особи, зокрема відсутні відомості щодо звернення до Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими з метою перевірки інформації про можливе перебування ОСОБА_2 у полоні.
Окремо наголошено, що ухвалення рішення у справі матиме правові наслідки для військової частини НОМЕР_1 , яка у разі оголошення особи померлою буде зобов`язана виключити зі списків особового складу та припинити відповідні виплати, у зв`язку з чим участь військової частини у розгляді справи є обов`язковою. 
Також Міноборони посилається на правовий висновок, зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові по справі №755/1021/22 від 11 грудня 2024 року про визначення строку тривалістю шість місяців для оголошення особи померлою за особливих обставин від дня закінчення активних бойових дій. Зазначає, що район населеного пункту Коренево, Курської області, російської федерації до теперішнього часу є зоною активних бойових дій, що обмежує можливість здійснення розшуку та встановлення тіл загиблих захисників України.
Посилаючись на викладене вище представник заінтересованої особи Міністерства оборони України просив суд залучити до участі у справі в якості заінтересованої особи Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) та витребувати від Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими інформацію, чи перебуває військовослужбовець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в полоні та чи включений він в Реєстр оборонців України, які перебувають в полоні держави – агресора, а також в списки на обмін, чи є достеменні відомості про загибель ОСОБА_2 , або знаходження його в полоні.

Інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29.10.2025 року відкрито провадження у справі та повідомлено заінтересованих осіб про можливість надання до суду письмових заперечень проти заявлених вимог.
Ухвалою суду від 27.11.2025 року за клопотанням Міністерства оборони України до участі у справі залучено Військову частину НОМЕР_1 , як заінтересовану особу та витребувано від Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими інформацію, чи перебуває військовослужбовець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в полоні та чи включений він в Реєстр оборонців України, які перебувають в полоні держави – агресора, а також в списки на обмін, чи є достеменні відомості про загибель ОСОБА_2 , або знаходження його в полоні.

Позиції учасників справи
Сторони в судове засідання, призначене на 05.03.2026 року, не з`явилися.
05.03.2026 року представник заявниці — адвокат Павленко Н. М. через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просила справу слухати у її відсутність, вимоги заяви підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.
16.02.2026 року представник заінтересованої особи — Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України направив до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу у відсутність представника відділу, не заперечував проти задоволення заяви.
Заінтересована особа —Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 в судове засідання своїх представників до суду не направили, будь – яких додаткових заяв, клопотань від вказаних заінтересованих осіб до суду, станом на 05.03.2026 року, не надходило. Про дату розгляду справи судом сторони повідомлені своєчасно та належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи
Суд, взявши до уваги заяви сторін по справі, дослідивши письмові докази у справі, вважає що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Заявником по справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 11.01.2000 року Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, Україна.
Заявником з посиланням на ч.2 ст. 46 ЦК України, ст. 293 ЦПК України ставиться питання про визнання померлим її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при виконанні бойового завдання із захисту Батьківщини, здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, був призваний та направлений для проходження військової служби за призовом за мобілізацією до військової частини НОМЕР_6  ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до наданого суду витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.09.2024 року № 256, солдата військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 , якого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 26.08.2024 року № 185-РС призначено на посаду стрільця-зенітника 3 зенітного ракетного відділення зенітного ракетного взводу НОМЕР_7 механізованого батальйону (ВОС 104916А), який прибув з військової частини НОМЕР_6 ( АДРЕСА_2 ), з 04.09.2024 року зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення. Вказаним наказом визначено, що з 04.09.2024 року він прийняв справи та посаду і приступив до виконання службових обов`язків за займаною посадою.
Згідно з пунктом 2 витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.09.2024 року № 271 встановлено, що солдат ОСОБА_2 , стрілець-зенітник зенітного ракетного відділення зенітного ракетного взводу НОМЕР_7 механізованого батальйону, який брав участь у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, вважається таким, що 18.09.2024 року безвісно зник за особливих обставин. 
З наданого до суду Сповіщення сім`ї №477 від 23.09.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 стрілець - зенітник зенітного ракетного відділення зенітного ракетного взводу механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 будучи вірним присязі Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність зник безвісти 18.09.2024 року біля н.п. Коренево, Кореневського району, Курської області, російської федерації.
З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження: 12024152050000881 від 23.09.2024 р. вбачається, що 23.09.2024 року до ВП № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про те, що її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи стрільцем - зенітником зенітного ракетного відділення зенітного ракетного взводу механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 зник безвісти біля н.п. Коренево. Кореневського району, Курської області, російської федерації.
Кримінальне провадження №12024152050000881 від 23 вересня 2024 року за ч.1 ст.115 КК України, внесене до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 , стосується факту загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 за вказаних вище подій 18.09.2024 року. Відомості про остаточне рішення у справі суду не подані.
Крім того до матеріалів справи долучено матеріали службового розслідування, проведеного відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.09.2024 року №2998 «Про призначення службового розслідування за фактом безвісти зникнення солдата ОСОБА_2 », до якого долучено Акт проведення службового розслідування за фактом безвісного зникнення солдата ОСОБА_2 від 03.11.2024. Відповідно до змісту вказаного Акту було встановлено, що ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. 429 «Самовільне залишення поля бою або відмова діяти зброєю», або ст. 430 «Добровільна здача в полон» в діях зазначеного військовослужбовця матеріалами службового розслідування не встановлено. 
Зі службового розслідування також вбачається, що під час виконання бойового завдання солдат ОСОБА_2 перебував у засобах індивідуального захисту з автоматом АК-74 та відповідними патронами, зброя закріплена за вищевказаним військовослужбовцем зникла разом з ними, внаслідок бойових дій. Будь-яких інших неправомірних дій з боку названого військовослужбовця не встановлено. 
Подія сталась під час виконання солдатом ОСОБА_2 обов`язків військової служби в ході ведення бойових дій по відсічі збройної агресії російської федерації. 
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.11.2024 року №3137 «Про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти старшого солдата ОСОБА_2 », під час проведення службового розслідування встановлено, що відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_7 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2024 року №426 в район населеного пункту Коренево, Кореневського району Курської області, російської федерації вийшло декілька груп, з числа військовослужбовців НОМЕР_7 механізованого батальйону. Вранці, 18.09.2024 року, зайшли на вогневі позиції «Павук» та «Прокоп», в якій займали оборону солдати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Відповідно до витягу з журналу бойових дій військової частин НОМЕР_1 №516 та витягу з журналу бойових дій частини НОМЕР_1 №1530, приблизно о 07 годині 30 хвилин противник розпочав штурмові дії на позиції НОМЕР_7 механізованого батальйону, які продовжувалися приблизно до 14 години 00 хвилин. Приблизно о 13 годині 30 хвилин, у вогневу позицію « ІНФОРМАЦІЯ_6 », де перебували солдати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 влучило декілька мінометних снарядів, а потім зайшли штурмові загони противника. Приблизно о 14:00 годині противник відступив з вогневої позиції «Прокоп». Військовослужбовці 1 механізованого батальйону неодноразово заходили на вогневу позицію «Прокоп», з метою пошуку зниклих безвісти військовослужбовців, але їх не знайшли, на позиції видно лише вирви від вибухових снарядів. Провести повноцінний розшук зниклих безвісти військовослужбовців не виявляється можливим.
Відповідно до Акту проведення службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 від 03.11.2024 року були опитані очевидці події: молодший сержант ОСОБА_4 ; ТВО командира протитанкового взводу НОМЕР_7 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 та начальник відділення бойового управління – заступник начальника командного пункту штабу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 , які підтвердили викладені вище факти. 
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.11.2024 року №3137 «Про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти старшого солдата ОСОБА_2 » наказано: солдата ОСОБА_2 , колишнього стрільця – зенітника 3 зенітного ракетного відділення зенітного ракетного взводу військової частини НОМЕР_1 вважати таким, що 18.09.2024 року зник безвісти за особливих обставин, під час воєнних дій в районі населеного пункту Коренево, Кореневського району, Курської області, російської федерації, виконуючи бойове завдання із захисту Батьківщини, здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресій підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, про що також наявне сповіщення сім`ї начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 від 23.09.2024 року, яке надійшло на адресу заявниці.
Інформацію про зникнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території бойових дій внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. 
Відповідно до інформації, наданої на виконання ухвали суду Координаційним штабом з питань поводження з військовополоненими, в інформаційній системі питань поводження з військовополоненими містяться відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До Координаційного штабу не надходили повідомлення від Міжнародного Комітету Червоного Хреста або із сторони російської федерації про перебування вказаної особи у полоні, стану її здоров`я та місця утриманні. 
Вказані матеріали щодо обставин фактично загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 , є підставами для можливості зробити вірогідне припущення про його смерть внаслідок мінометного обстрілу позиції, де перебував солдат ОСОБА_2 , збройними силами рф під час виконання ним обов`язків військової служби 18.09.2024 року близько 13.30 години, в районі населеного пункту Коренево, Кореневського району, Курської області, російської федерації
При цьому з моменту події – 18.09.2024 року на момент розгляду справи (березень 2026 року) пройшло 18 місяців — і станом на час розгляду суду не надані відомості щодо ОСОБА_2 , місцеперебування якого після 18.09.2024 року невідоме. Зокрема такі відомості не надані і заінтересованими особами по справі. З даних підстав судом відхиляються посилання представника Міністерства оборони щодо необґрунтованості заявлених вимог.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України).
Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір.
Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.
Порядок оголошення фізичної особи померлою визначається ЦПК України (ч. 4 ст. 46 ЦК України).
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Нормами ст.ст. 43, 46 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (ч. 2 ст. 46 ЦК України).
Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.(ч. 3 ст. 46 ЦК України).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан на 30 діб через військову агресію російської федерації проти України. Указ затверджений Верховною Радою України Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року. На цей час воєнний стан в Україні не закінчено та продовжено.
Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначає правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей. Для цілей цього Закону особливими обставинами вважаються збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру.
Згідно з частиною третьою ст.4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.
Крім того, ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що загиблий (померлий) військовослужбовець виключається із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) з наступної після загибелі (смерті) дня, військовослужбовець визнаний у встановленому законом порядку безвісно відсутнім або оголошений померлим, - з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Питання оголошення особи померлою, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/11021/22 (постанова від 11.12. 2024) де Велика Палата виснувала, що в контексті приписів ч. 2 ст. 46 ЦК України з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій.
При цьому зазначено, що воєнні дії мають територіальні та часові характеристики, які визначаються, зокрема, Переліком територій, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, що є офіційним джерелом відповідної інформації. Наразі цей Перелік не містить відомостей про територію Курської області російської федерації як територію активних бойових дій, а доказів протилежного Міністерством оборони України суду не надано.
З огляду на викладене вище, населений пункт Коренево, Кореневського району, Курської області, рф, відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 «Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» офіційно не відноситься до таких територій, адже містить перелік території України, однак фактично вказані бойові дії проводилися Збройними Силами України що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 , журналом бойових дій, тощо, долучених до матеріалів прави.
З матеріалів службового розслідування, журналів бойових дій, пояснень очевидців убачається, що вогнева позиція, на якій перебував ОСОБА_2 , зазнала безпосереднього ураження мінометними боєприпасами, після чого була частково зруйнована, а подальший пошук військовослужбовців на цій позиції результатів не дав.
Вказані обставини об`єктивно свідчать про наявність події, яка за своїм характером безпосередньо загрожувала життю та здоров`ю особи і з високим ступенем імовірності могла спричинити її загибель.
Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями.
Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф.
Це вимагає оперативного реагування з боку суду для забезпечення ефективної охорони прав і законних інтересів осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси.
Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
Аналізуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
У постановах Верховного Суду від 31.05.2023р. у справі № 177/11/20 та від 07.11.2023р. у справі №607/159/23, наголошується, що особливістю такої категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).
У постановах від 26.02.2024р. у справі №686/9938/23 та від 25.04.2024р. у справі №278/970/23 Верховний Суд сформував правовий висновок про те, що шестимісячний строк, визначений у ч. 2 ст. 46 ЦК України для оголошення особи померлою, слід обраховувати з моменту настання події (яка могла призвести до смерті особи), а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави.
Оскільки солдат ОСОБА_2 виконував бойове завдання на офіційно визнаній території рф, відтак, суд вважає, що обраховувати 6-тимісячний строк, необхідний для визнання особи, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, померлою, необхідно саме з дати його ймовірної смерті (зникнення безвісти), тобто з 18.09.2024 року.
Такий висновок підтримала і Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11.12.2024р. у справі №755/11021/22, зазначивши, що шість місяців, які визначені в реченні другому ч. 2 ст. 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Отже, оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Обставини, викладені в матеріалах справи, свідчать що ОСОБА_2 з 18.09.2024 року вважається безвісти зниклим за особливих обставин, будь-які відомості про його місцезнаходження відсутні, проведені розшукові заходи результатів не дали, за інформацією Координаційного штабу відсутні дані про його перебування у полоні, а також відсутні відомості про ідентифікацію тіла; сам по собі факт обліку особи як безвісти зниклої не виключає можливості її оголошення померлою в судовому порядку; з урахуванням наведеного, сукупність встановлених обставин (перебування в зоні мінометного ураження, відсутність результатів пошуку та будь-яких відомостей про особу) є достатньою для формування обґрунтованого припущення про загибель ОСОБА_2 , а наявні у справі докази — для оголошення його померлим.
Окрім того, судом встановлено, що з моменту зникнення ОСОБА_2 18.09.2024 року за обставин, які безпосередньо загрожували його життю, на час розгляду справи сплинув строк, що перевищує шість місяців, передбачений реченням другим ч. 2 ст. 46 ЦК України, що є достатньою правовою підставою для вирішення питання про оголошення фізичної особи померлою; досліджені судом докази не містять суперечностей щодо обставин зникнення ОСОБА_2 поблизу населеного пункту Коренево Курської області російської федерації під час виконання бойового завдання та у своїй сукупності дають можливість дійти вірогідного припущення про його загибель під час захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України; з урахуванням наведеного, правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 11.12.2024 року у справі № 755/11021/22, та системного тлумачення норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для оголошення ОСОБА_2 померлим, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.
Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.
За змістом ч. 2 ст. 308 ЦПК України після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.
Відповідно до ч. 2 ст.47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Водночас, Великою Палатою Верховного Суду звернуто увагу, що стаття 48 ЦК України регулює правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою. Ця стаття передбачає механізм скасування судом рішення про оголошення фізичної особи померлою у разі, якщо вона з`являється або стає відомою інформація про її місцезнаходження. Завдяки цьому механізму законодавець також прагне забезпечити справедливість, враховуючи потребу в захисті прав людини та її законних інтересів. Стаття 48 ЦК України формує справедливий та розумний баланс між інтересами держави, суспільства та окремих осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, що є ключовим для функціонування правової системи.
За такого, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Згідно з п. 21 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір заявник у даній справі, поданою у зв`язку із збройною агресією рф, звільнена від сплати судового збору.
Відповідно до ст.ст. 46, 47 ЦК України ст.ст. 13, 258, 259, 263- 265, 273, 305, 307, 308 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою — задовольнити.
Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаїв, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , стрільця – зенітника зенітно ракетного відділення зенітного ракетного взводу механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , який 18.09.2024 року зник безвісти при виконанні бойового завдання із захисту Батьківщини, здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації — померлим.
Днем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Місцем смерті  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаїв, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Корабельного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для реєстрації смерті фізичної особи та до Миколаївського обласного державного нотаріального архіву з метою передачі рішення суду за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;
Заінтересована особа: Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ЄДРПОУ: 23038206, адреса: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 340/2;
Заінтересована особа: Міністерство оборони України, код ЄДРПОУ: 0034022, адреса: м. Київ, проспект Повітряних сил, 6
Заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 02.04.2026 року.

Суддя Я.А. Чернявська

Прияжні          В.М. Петров 

Л.В. Попова