Справа № 346/5588/25
Провадження № 2/346/540/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

16 лютого 2026 р.	м. Коломия Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області	

у складі: головуючого судді: Махно Н.В.
з участю: секретаря: Гломби А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кошельок" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, Гурський Г.Ю., який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Кошельок" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості. Даний позов мотивує тим, що 31.05.2021 року між ОСОБА_1 , та товариством з обмеженою відповідача "Кошельок" було укладено договір № 3581510010-357421 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Вказує, що всупереч вищенаведеному відповідач не виконав свої зобов`язання за укладеним договором - не повернув кредит та не сплатив проценти, у зв`язку з чим станом на момент звернення до суду у відповідача, за договором № 3581510010-357421 утворилась заборгованість. Вказує, що на виконання вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор - 8200-, для підписання кредитного договорув № 3581510010-357421 від 31.05.2021, шляхом направлення Позичальнику на номер телефону НОМЕР_1 електронного повідомлення СМС-повідомлення, що підтверджується візуальною формою послідовності дій Клієнта, щодо укладення електронного договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансовог окредиту № 3581510010-357421 від 31.05.2021 в інформаційно-телекомункіційній системі Товариства на сайті кредитодавця. Вказує, що ТОВ "КОШЕЛЬОК" взяло на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 , кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: - сума кредиту становить 5500,00 грн; - початоквий строк кредитування, становить 17 днів; - дисконтна відсоткова ставка, становить - 1 % на добу за початковий строк кредитування (Лояльний період) визначений п.3.6.п.3.7.п.3.7 договору; - Базова процентна ставка, становить 2.2 % на добу за продовжений строк користування кредитом визначений п.3.5., п.3.6., п.3.7., п.3.8., Договору. Вказує, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. Вказує, що загальна сума боргу, що підлягає стягненню за договором № 3581510010-357421 від 31.05.2021станом на дату подання позовоу до суду складає 17325,00 грн., яка складається з : - заборгованість за сумою кредиту - 5500,00 грн; - заборгованість за відсотками за користування позикою: 11825,00 грн. Представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 ,, на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3581510010-357421 від 31.05.2021 в розмірі 17325 (сімнадцять тисяч триста двадцять п`ять) гривень, а також судові витрати. 
Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача в позові просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, у встановленому законом порядку. Попередньо представник відповідача, адвокат Атаманюк В.М., подав до суду відзив на позовну заяву в якій просив частково задовольнити позовні вимоги, стягнувши кошти за кредитним договором № 3581510010-357421 від 31.05.2021 наступним чином: 6435 грн., з яких: 5550 грн (основна сума боргу) + 935 грн., (відсотки), а також просив вирішити питання про розподіл судових витрат, а також просив дану справу вирішувати без його присутності та без присутності ОСОБА_1 . Даний відзив мотивує тим, що нараховані проценти позивачем за надані кошти відповідачеві є некоректними. Представник позивача надав до суду додаткові пояснення в яких зазначив, що позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.
Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.05.2021 року між ОСОБА_1 , та товариством з обмеженою відповідача "Кошельок" було укладено договір № 3581510010-357421 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно, до умов та правил, зазначених у договорі. Вказане також підтверджується паспортом споживчого кредиту, додатком № 1 до Договору (а.с. 8-13). Встановлено що загальна сума боргу, що підлягає стягненню за договором № 3581510010-357421 від 31.05.2021 станом на дату подання позовоу до суду складає 17325,00 грн., яка складається з : - заборгованість за сумою кредиту - 5500,00 грн; - заборгованість за відсотками за користування позикою: 11825,00 грн. (а.с. 14-15). Встановлено, що згідно запита № 25/08/2025 від 25.08.2025 від ТОВ "КОШЕЛЬОК" , АТ "ТАСКОМБАНКОМ" надає підтвердження, що в рамках договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам Банком було здійснено перекази грошових коштів на рахунки одержувачів до яких емітовані електронні платіжні засоби, а саме на картку отримувача НОМЕР_2 на суму 5500, грн (а.с. 18). Також встановлено, що згідно повідомлення: 2021-05-31 через платіжну систему ТОВ "ТАС ЛІНК" було проведено успішне зарахування на карту клієнта суму 5500,00 грн., на номер картки НОМЕР_2 (а.с.19). Також надано від АТ КБ "ПриватБаанк" інформацію стосовно рахунків відповідача. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно частини першої статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до частини першої статті 634 Цивільного кодексу України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як передбачено статтею 641 Цивільного кодексу України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно частини другої статті 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Вказаний договір укладений шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договорів, укладених в письмовій формі. Як вбачається із матеріалів справи, договором № 3581510010-357421 від 31.05.2021, то даний договір укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов. Таким чином, беручи до уваги, що між сторонами у справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 17325,00 грн., тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТзОВ «КОШЕЛЬОК» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому позов слід задовольнити та слід стягнути з відповідача, на користь позивача, заборгованість за кредитним договором № 3581510010-357421 від 31.05.2021 в розмірі 17325 (сімнадцять тисяч триста двадцять п`ять) гривень. Крім того, відповідно до ст.,141, ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 19, 81, 141, 263-265, 268, 247 ч.2 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОШЕЛЬОК" , код ЄДРПОУ: 40842831, с.Чайки вул. Антонова, 8А, Києво-Святошинський район, Київська область, заборгованість за кредитним договором № 3581510010-357421 від 31.05.2021 в розмірі 17325 (сімнадцять тисяч триста двадцять п`ять) гривень та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 19.02.2026 року.

Суддя: 	Махно Н. В.