Справа №461/1360/26
Провадження №3/461/685/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2026 року            м. Львів
Суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої на посаді «продавець» у ФОП ОСОБА_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 12.02.2026 року близько 16 години 27 хвилин на вул. Зернова, 1 у м. Львові, ОСОБА_1 , перебуваючи на робочому місці в магазині «Jellylab» продала товар, а саме: ароматизатор Chaser г/р НОМЕР_1 мл та підсилювач міцності – 3 ml насичений нікотиновмісним продуктом виробник ТОВ «Тізера» без марки акцизного збору, чим порушила абзац 2 ч. 2 ст. 23 ЗУ №3817-1Х «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
Дії ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №214161 від 30.04.2025 року, кваліфіковано за ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Захисник  ОСОБА_1  – адвокат Фостяк О.Я. подав до суду пояснення, які підтримав в процесі судового розгляду, відповідно до яких зазначає наступне. Диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП є бланкетною, тобто відсилається до інших нормативних документів (законів), які врегульовують правила торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та не передбачає інших (альтернативних) складів правопорушення крім продажу таких рідин без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
Вказує, що у протоколі не зазначається про продаж рідин для електронних сигарет без марок акцизного збору чи з підробленими марками, а вказано, що ароматизатор продала товар, а саме Chaser Г/Р та підсилювач міцності Standart-3ml з посиланням на абз. 2 ч. 2 ст. 23 Закону №3817-1Х, у якому вказано, що роздрібна торгівля на території України тютюновою сировиною, сировиною для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або нікотином (токсичним алкалоїдом, екстрагованим з тютюну або отриманим шляхом хімічного синтезу, який відповідає товарній позиції 2939 згідно з УКТЗЕД) окремо або в наборах забороняється.
Також, захисник звертає увагу на те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів приналежності ароматизатора Chaser Г/Р (далі нерозбірливо) та підсилювача міцності Standart-3ml до сировини для рідин, що використовуються в електронних сигаретах та/або нікотину (токсичного алкалоїду, екстрагованого з тютюну або отриманого шляхом хімічного синтезу, який відповідає товарній позиції 2939 згідно з УКТЗЕД). Наявні у справі фотографії коробок зі словами «flavorlab, нікотин, 3 мл» і копії «експертного висновку» №141/23 від 06 березня 2023 року про «належність нікобустера «Флаворлаб» до кодів 2939 79 10 00» ніяк не можуть братись до уваги в якості таких доказів, адже зазначений «експертний висновок» не можна назвати таким, оскільки такий складений за три роки до нібито вчинення правопорушення, на замовлення сторонньої Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , невідомо щодо якого продукту «Флаворлаб» (поняття «нікобустер» не є тотожним поняттю «рідина для електронних сигарет») та ще й «експертом» у невідомій галузі знань, який проводив експертизу документів, а не продукту.
Також, захист наголошує на тому, що у справі відсутні й належні та допустимі докази продажу будь якого товару взагалі, зокрема, рідин для електронних сигарет та відсутні розрахункові касові документи (реєстрація електронно-касового апарату для цього ліцензованого виду діяльності є обов`язковою). Відтак, письмові пояснення ОСОБА_4 про придбання ним «рідини з гліцерином і нікобустером за ціною 300 грн.» не підтверджені жодними іншими доказами.
Окрім цього, захисник зазначає, що факт здійснення торгівлі будь-яким товаром не є тотожним факту наявності товару у приміщенні магазину, проте, на сьогодні, адміністративна відповідальність за зберігання будь-якого товару (навіть такого, що підлягає маркуванню марками акцизного податку) законом не передбачена, оскільки з 23 листопада 2018 року редакцію ч.1. ст.164-5 КУпАП змінено – з неї виключено слова «на яких немає належним чином розміщених марок акцизного збору» (порушенням є лише зберігання товару з підробленими чи фальсифікованими марками). Фактично матеріалами справи підтверджується виключно зберігання в магазині (і вилучення) невідомо яких ємностей без марок акцизного податку, а не торгівля цим товаром.
Відтак, сторона захисту зазначає про відсутність достатніх, належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП України, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В ході розгляду захисник  ОСОБА_1  – адвокат Фостяк О.Я. зазначені вище пояснення підтримав та просив закрити провадження у справі.
Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 156 КУпАП встановлена відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При оцінці доказів суд керується принципом «поза розумним сумнівом», тобто доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Суду на розгляд надано наступні досліджені в ході судового розгляду докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА №214161 від 12.02.2026 року, який містить відомості про  ОСОБА_1 , формулювання суті вчиненого правопорушення, а також дані про кваліфікацію дій  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 156 КУпАП;
- рапорт працівника поліції від 12.02.2026 щодо виявлення обставин наведених у протоколі;
- чек №6215248044 на суму 300 грн., ФОП ОСОБА_2 , адреса: м. Львів, Шевченківський р-н, вул. Зернова, 1;
- письмові пояснення  ОСОБА_1  та  ОСОБА_4  від 12.02.2026 року;
- заява  ОСОБА_1  про добровільну передачу товару;
- скрін-шот з посиланням на абз. 2 ст. 23 Закону №3817-1Х;
- копію експертного висновку №141/23 від 06.03.2023 року;
- фото, відео матеріали.
Оцінюючи протокол та долучені до нього матеріали, виходжу з наступного.
За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Оцінюючи питання наявності у діях  ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, виходжу з наступних доводів та мотивів.
Суд виходить з того, що він не може самостійно перебирати на себе функції обвинувачення і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає об`єктивності при вирішені питання про тягар доказування у такій категорії справ.
Факт вчинення правопорушення повинен бути доведений та перевірений за допомогою протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколів про вилучення речей і документів, а також інших документів.
Згідно ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.  Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Отже, судом встановлено, що протокол складено уповноважено посадовою особою, з дотриманням вимог ст.256 цього Кодексу, а тому він є допустимим доказом по справі.
Разом з тим, при складанні протоколу було залишено поза увагою наступне.
Як наведено вище, частиною 1 ст. 156 КУпАП встановлена відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене частиною 1 статті 156 КУпАП, вчиняється у формі роздрібної або оптової торгівлі предметами (товарами), які чітко визначені у диспозиції статті. Отже, наявними у справі доказами повинен бути доведений: 
1) факт здійснення суб`єктом правопорушення торгівлі у одній із передбачених диспозицією формах (роздрібної або оптової); 
2) той факт, що ця торгівля здійснювалась визначеними у диспозиції предметами: алкогольними напоями, чи тютюновими виробами, чи рідинами, що використовуються в електронних сигаретах; 
3) обов`язковою умовою настання відповідальності є також відсутність на товарі марок акцизного податку, чи продаж товару з підробленими марками цього податку.
Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», терміни "акцизний склад", "пальне", "рідини, що використовуються в електронних сигаретах", "електронна марка акцизного податку", "підроблена електронна марка акцизного податку", "унікальний ідентифікатор", "унікальний груповий ідентифікатор", "графічний елемент електронної марки акцизного податку" - у значеннях, наведених у Податковому кодексі України
Згідно п. 14.1.56-4 статті 14 ПК України, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, - рідкі суміші хімічних речовин, що містять або не містять нікотин, використовуються для створення пари в електронних сигаретах та містяться, зокрема, в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях.
Пункт 215.1 статті 251 ПК України визначає, що до підакцизних товарів належать, в тому числі, рідини, що використовуються в електронних сигаретах.
Підпункт 215.3.3-1 пункту 215.3 статті 215 ПК України визначає перелік рідин, що використовуються в електронних сигаретах, з яких справляється податок і які, відповідно, є підакцизними товарами. Так, до рідин, що використовуються в електронних сигаретах, що містяться, зокрема, в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях, належать товари з такими кодами товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД: 2404 12 00 10, 2404 19 90 10, 2404 12 00 90, 2404 19 90 90.
Згідно протоколу який надійшов на розгляд до суду  ОСОБА_1 , продала товар, а саме: ароматизатор Chaser Г/Р (далі нерозбірливо) та підсилювач міцності Standart-3ml…, водночас з долученого чеку №6215248044 вбачається, продаж тільки ароматизатора Chaser F/P.
Абзацом 2 ч. 2 ст. 23 ЗУ №3817-ІХ встановлено, що роздрібна торгівля на території України тютюновою сировиною, сировиною для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або нікотином (токсичним алкалоїдом, екстрагованим з тютюну або отриманим шляхом хімічного синтезу, який відповідає товарній позиції 2939 згідно з УКТЗЕД) окремо або в наборах забороняється.
В свою чергу, жоден доказ долучений до протоколу не містить даних про те, що ароматизатор Chaser F/Р та підсилювач міцності Standart відносяться до сировини для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або нікотину (токсичного алкалоїду, екстрагованого з тютюну або отриманого шляхом хімічного синтезу, який відповідає товарній позиції 2939 згідно з УКТЗЕД).
Наданий експертний висновок №141/23 від 06.03.2026 року про «належність нікобустера «Флаворлаб» до кодів 2939 79 10 00», відповідно до якого нікобустер «Флаворлаб» (випускається згідно з ТУ У 21.1-3562408557003.2021), 2939791000 (алкалоїди, природні або синтезовані, та їх солі, прості і складні ефіри та інші похідні; Інші рослинного походження№ Інші; Нікотин та його солі, ефіри та його інші похідні), складений у 2023 році, тобто майже за три роки до подій наведених у протоколі. Отже, очевидним є те, що предмети, продаж яких з порушенням інкриміновано  ОСОБА_1 , не були предметом дослідження за даним висновком.
У свою чергу, код «2939 79 10 00», який вказаний у експертному висновку №141/23 від 06.03.2023, відсутній у переліку наведеному у п. 215.3.3-1 п. 215.3 ст. 215 ПК України, відтак не входить у перелік рідин, що використовуються в електронних сигаретах, з яких справляється податок і які, відповідно, є підакцизними товарами.
Також, саме по собі твердження, що вилучена рідина є саме та, про яку вказано у згаданому висновку у взаємозв`язку з фото матеріалами «баночки з написом FLAVORLAB», не підтверджує те, що ароматизатор Chaser F/Р та підсилювач міцності Standart відповідають товарній позиції 2939, згідно з УКТЗЕД.
Окрім цього, відповідно до пп. 14.1.56-4 ПК України, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, - рідкі суміші хімічних речовин, що містять або не містять нікотин, використовуються для створення пари в електронних сигаретах та містяться, зокрема, в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях. 
Як вже встановлено судом виходячи зі змісту зазначених вище доказів долучених до протоколу, виявлені і вилучені поліцейським рідини не підлягають маркуванню марками акцизного податку, оскільки не є рідинами, що використовуються в електронних сигаретах в розумінні Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Належні та достовірні докази того, що виявлені «47 баночок нікотиновмісних препаратів» можуть бути використані для створення пари в електронних сигаретах в матеріалах справи відсутні.
Як наведено вище, факт вчинення правопорушення повинен бути доведений та перевірений за допомогою протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколів про вилучення речей і документів, а також інших документів.
Складання протоколу та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, та в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
При цьому, відповідно до частини 3 статті 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього.
У постанові Верховного Суду по справі №813/2451/17 від 27.02.2018 р. зазначено, що сам факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено виключно допустимими доказами. 
У свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
Водночас, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Як зазначено у постанові від 08 липня 2020 року (справа №463/1352/16-а, адміністративне провадження №К/9901/21241/18) Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи
Окрім самого протоколу до нього долучено лише три фотознімки та відеоматеріали за якими неможливо достовірно ідентифікувати вміст баночок, що зображені на них. Так само, не проведено експертне дослідження вмісту таких предметів. 
Щодо письмових пояснень  ОСОБА_4 , суд зазначає, що за твердженнями останнього, такий придбав рідину з гліцерином і нікобустером за ціною 300 грн., однак, як вже встановлено судом, за чеком №6215248044 придбано лише ароматизатор Chaser F/P Ultra м`ята 12 Ml. Окрім цього, з пояснень  ОСОБА_4  не вбачається, що саме чек за придбанням товару з відповідними номером, був ним переданий працівникам поліції.
У свою чергу, в письмових поясненнях  ОСОБА_1 , вказала про те, що підсилювач міцності з вмістом нікотину  ОСОБА_4  отримав в подарунок, а не придбав.
Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що у матеріалах справи відсутні належні докази, допустимі, достовірні та достатні вчинення  ОСОБА_1  інкримінованого адміністративного правопорушення.
У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. 
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Стаття 6 Конвенції також встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.
Разом з тим, розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, враховую, що хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй фактично пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання.
Так, Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Зокрема, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».
Процес у справі про адміністративне правопорушення цілком ув`язаний з вищезазначеними презумпціями процесу кримінального, оскільки Європейський суд уже визнавав кримінально-правовий характер норм українського законодавства, якими передбачена відповідальність за адміністративні правопорушення.
Отже, адміністративне стягнення мають каральний і стримуючий характер.
Таким чином, адміністративне правопорушення інкриміноване  ОСОБА_1  може бути віднесене до «кримінального обвинувачення», в розумінні статті 6 Конвенції, із поширенням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.
Принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудній (у даному випадку особа відносно якої складено протокол) вчинив правопорушення, яке йому ставиться у провину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні (у даному випадку на особах уповноважених складати протокол та збирати відповідні докази), і будь який сумнів має тлумачитись на користь особи стосовно якої вирішується питання про притягнення до відповідальності.
Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. 
Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (у даному випадку особи, яка склала протокол та скерувала його на розгляд до суду) має пояснювати усі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії відображеній у протоколі, як суть правопорушення. 
Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення (у даному випадку особи, яка склала протокол та скерувала його на розгляд до суду), був спростований фактами, встановленими на підставі належних та допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у інкримінованих діях.
Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження вини  ОСОБА_1  у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, необхідно врахувати те, що суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення (в даному випадку для доведення вини), оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією із засад існування демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь
Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Виходячи з наведеного, оскільки судом встановлено, що у справі відсутні належні, достатні, достовірні та допустимі докази, які б самі по собі або у своїй сукупності доводили поза розумним сумнівом факт вчинення  ОСОБА_1  інкримінованого адміністративного правопорушення, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, тобто у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до протоколу для тимчасового зберігання «нічого не вилучалось».
Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, 
постановив:
провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя    Стрельбицький В.В.