ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/35137/21 Головуючий у 1 інстанції: Марич Є.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.
Суддів Аліменка В.О.
Кузьмишиної О.М.
За участю секретаря Данилюк Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛІКС ТРАНСПОРТ» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛІКС ТРАНСПОРТ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» (далі - ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ») звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - ГУ ДПС у м. Києві), в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, винесені Головним управлінням ДПС у м. Києві:
- №00506460702 від 05.07.2021 (форма «П»), згідно якого, зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податку на прибуток на суму 1 058 745,00 грн; 
- №00703790702 від 20.09.2021 (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 4 213 961,00 грн, з яких: 3 848 198,00 грн податкове зобов`язання та 365 763,00 грн штрафна санкція у розмірі 10%; 
- №00703730702 від 20.09.2021 (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 2 907 693,00 грн, з яких: 2 643 357,00 грн податкове зобов`язання та 264 336,00 грн штрафна санкція у розмірі 10%.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зокрема, апелянт вказує, що ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» здійснює господарську діяльністю у сфері транспортного експедирування вантажів. Більшість послуг, які надає ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» пов`язані з організацією завантаження і вивантаження, перевалки та доставки вантажів, в портах і на морі, а тому ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» постійно залучає до співпраці для надання послуг своїм клієнтам портові компанії, компанії, які надають послуги з оренди вантажівок, техніки та обладнання для перевалки вантажу, компанії, які надають послуги з перевезення вантажу, як на території конкретного порту, так і по Україні і світу. Апелянт наголошує, що позивачем надано документи, які підтверджують, як ділову мету залучення відповідних контрагентів, так і підтверджують використання їх послуг у господарській діяльності ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ». 
Щодо посилання контролюючим органом на інформацію з ІC «ПОДАТКОВИЙ БЛОК» апелянт зазначає наступне: відповідач надав інформацію з ІC «ПОДАТКОВИЙ БЛОК» щодо контрагентів станом на 2021 рік, а не станом на момент надання ними послуг ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ»; по переважній більшості контрагентів інформація ІC «ПОДАТКОВИЙ БЛОК» містить дані про достатню кількість штату (понад 3 особи) у Контрагентів, факт своєчасної подачі звітності на момент надання послуг та закупівлю контрагентами товарів і послуг, які відповідають виду послуг, наданих для ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ»; інформація з ІC «ПОДАТКОВИЙ БЛОК» та Єдиного реєстру податкових накладних не містить інформації про закупівлю Контрагентами товарів і послуг у компаній і фізичних осіб-підприємців, які не є платниками ПДВ. Крім того, апелянт наголошує, що інформація з ІС «ПОДАТКОВИЙ БЛОК» не є належним доказом в розумінні адміністративного судочинства. З приводу посилання податкового органу на кримінальні провадження щодо контрагентів, апелянт звернув увагу на відсутність вироків суду у таких провадженнях. 
29 серпня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Головного управління ДПС у м. Києві надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
До Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» надійшло клопотання про витребування доказів, в якому просить витребувати у Головного управління ДПС у м. Києві належним чином завірені копії витягів з ІС «ПОДАТКОВИЙ БЛОК» по наступним юридичним особам в частині придбаних ними товарів, наданих їм послуг, кількість працівників за відповідний період, а саме: ТОВ «АДАЙКОМ» (42071325) за вересень - жовтень 2018 року; ТОВ «ГОЛДІПРОМТОРГ» (41690767) за 2019 рік; ТОВ «МОНТЕ-УКРАЇНА» (41477669) за 2020 рік; ТОВ «МАУНТ ІМПЕКС» (43136283) за 2019 рік; ТОВ «ДЖУВЕЛ» (42806670) за 2019 рік; ТОВ «ГЕРД ТРЕЙД» (42540385) за 2019 рік; ТОВ «АРІАНДА ЛТД» (42461293) за листопад 2018 року по березень 2019 року; ТОВ «ГЕЛІУС АЛЬФА ТРЕЙД» (42428701) за березень - червень 2019 року; ТОВ «ЕНВІС» (41555977) за березень - квітень 2018 року; ТОВ «ПРОМОЕРА» (41583868) за січень 2018 року; ТОВ «ДЕЛТОН ЛТД» (41072616) за 2017 рік; ТОВ «АЛЬФА-ФОРВАРД» (40685672) за лютий 2018 року - квітень 2019 року.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2026 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» про витребування доказів - задоволено. Витребувано у Головного управління ДПС у м. Києві: - належним чином завірені копії витягів з ІС «ПОДАТКОВИЙ БЛОК» по наступним юридичним особам в частині придбаних ними товарів, наданих їм послуг, кількості працівників за відповідний період, а саме: ТОВ «АДАЙКОМ» (42071325) за вересень - жовтень 2018 року; ТОВ «ГОЛДІПРОМТОРГ» (41690767) за 2019 рік; ТОВ «МОНТЕ-УКРАЇНА» (41477669) за 2020 рік; ТОВ «МАУНТ ІМПЕКС» (43136283) за 2019 рік; ТОВ «ДЖУВЕЛ» (42806670) за 2019 рік; ТОВ «ГЕРД ТРЕЙД» (42540385) за 2019 рік; ТОВ «АРІАНДА ЛТД» (42461293) за листопад 2018 року по березень 2019 року; ТОВ «ГЕЛІУС АЛЬФА ТРЕЙД» (42428701) за березень - червень 2019 року; ТОВ «ЕНВІС» (41555977) за березень - квітень 2018 року; ТОВ «ПРОМОЕРА» (41583868) за січень 2018 року; ТОВ «ДЕЛТОН ЛТД» (41072616) за 2017 рік; ТОВ «АЛЬФА-ФОРВАРД» (40685672) за лютий 2018 року - квітень 2019 року - розрахунки податкових повідомлень-рішень №00506460702 від 05.07.2021, №00703790702 від 20.09.2021 та №00703730702 від 20.09.2021 із розмежуванням сум по кожному з контрагентів Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ».
09 лютого 2026 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Головного управління ДПС у м. Києві надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.
12 лютого 2026 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» надійшли додаткові пояснення у справі.
09 березня 2026 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Головного управління ДПС у м. Києві надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.
Також, 09 березня 2026 року до суду апеляційної інстанції від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» надійшли додаткові пояснення у справі.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, п. 2 ч. 1 ст. 13 розділу IV, ст. 25 розділу VI Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на 2021 рік, відповідно до наказів ГУ ДПС у м. Києві від 13.04.2021 № 3037-п та від 14.05.2021 №3870-п, Головним управлінням ДПС у м. Києві проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» (код 35362511) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2017 по 31.12.2020, валютного законодавства за період з 01.04.2017 по 31.12.2020, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 по 31.12.2020 та іншого законодавства за відповідний період про що складено Акт від 31.05.2021 №43018/26-15-07-0203-17/35362511.
Перевіркою встановлено порушення, зокрема:
- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 44.1, п. 44.2 ст.44 Податкового кодексу України, статті 9 Закону України № 996-XIV, п.п. 6, 11, 12, 15 П(С)БО 16 «Витрати», встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 3 848 197 грн, в тому числі по періодах: 2 кв. 2017 на суму 7290 грн; 2017 рік на суму 7290 грн; 1 кв. 2018 на суму 35 617 грн; 2 кв.2018 на суму 59 124 грн; 3 кв. 2018 на суму 363 027 грн; 4 кв. 2018 на суму 1 508 601 грн; 2018 рік на суму 2 099 341 грн; 1 кв. 2019 на суму 801 953 грн; 2 кв. 2019 на суму 171 563 грн; 3 кв. 2019 на суму 268 194 грн; 4 кв. 2019 на суму 309 282 грн; 2019 рік на суму 1 550 992 грн; 1 кв. 2020 на суму 190 574 грн та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток за 2020 рік на суму 1 058 745 грн;
- п.187.1 ст. 187, п.198.5 ст. 198.5, п. 44.1 ст. 44, п.185.1 ст.185, п. 198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 2 643 357 грн, в тому числі по періодах: квітень 2017 - 8100 грн; лютий 2018 - 11 084 грн; травень 2018 - 58 824 грн; червень 2018 - 15 660 грн; липень 2018 - 31 586 грн; серпень 2018 - 183 770 грн; вересень 2018 - 207 293 грн; жовтень 2018 - 16 728 грн; листопад 2018 - 62 266 грн; грудень 2018 - 69 167 грн; січень 2019 - 266 662 грн; лютий 2019 - 121 922 грн; березень 2019 - 502 475 грн; травень 2019 - 83 387 грн; червень 2019 - 107 239 грн; липень 2019 - 166 660 грн; серпень 2019 - 131 333 грн; листопад 2019 - 159 083 грн; лютий 2020 - 368 862 грн; грудень 2020 - 71 256 грн.
ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» подано заперечення на Акт від 31.05.2021 №43018/26-15-07-0203-17/35362511 про результати документальної планової виїзної перевірки.
Листом Головного управління ДПС у м. Києві від 02.07.2021 №17148/1/26-15-07-02-03-22 повідомлено про розгляд заперечень.
На підставі висновків Акта перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення:
- №00506460702 від 05.07.2021, яким зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 1 058 745 грн;
- №00506450702 від 05.07.2021, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 4 762 606,00 грн, з яких за податковим зобов`язанням 3 848 198,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 914 408,00 грн;
- №00506430702 від 05.07.2021, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 3 304 201,00 грн, з яких за податковим зобов`язанням 2 643 357,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 660 844 грн.
ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» подано до Державної фіскальної служби України скаргу на вказані податкові повідомлення-рішення від 05.07.2021 №00506430702, №00506450702, №00506460702.
Рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 15.09.2021 вих.№ 21172/Є/99-00-06-01-01-06 скасовано: податкове повідомлення-рішення від 05.07.2021 №00506450702 в частині штрафних санкцій 548 645,60 грн, податкове повідомлення-рішення від 05.07.2021 №00506430702 - в частині штрафних санкцій 396 508,30 грн, а в інших частинах зазначені податкові повідомлення-рішення та податкове повідомлення-рішення від 05.07.2021 №00506460702 - залишено без змін, а скаргу позивача - задоволено частково.
На підставі Акта від 31.05.2021 №43018/26-15-07-0203-17/35362511 та рішення Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 15.09.2021 вих.№ 21172/Є/99-00-06-01-01-06 Головним управлінням ДПС у м. Києві винесено нові податкові повідомлення-рішення:
- № 00703790702 від 20.09.2021 (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 4 213 961,00 грн, з яких за податковими зобов`язаннями 3 848 198,00, за штрафними (фінансовими) санкціями - 365 763,00 грн;
- № 00703730702 від 20.09.2021 (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 2 907 693,00 грн, з яких за податковими зобов`язаннями 2 643 357,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 264 336,00 грн.
Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також, через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Порядок нарахування та сплати податку на прибуток підприємств регулюється Розділом ІІІ ПК України.
Так, відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
За приписами пункту 135.1 статті 135 ПК України, базою оподаткування податку на прибуток є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу.
Розділом V ПК України визначено порядок нарахування та сплати податку на додану вартість.
За приписами пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Пунктом 188.1 ст. 188 ПК України передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).
Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
У відповідності до п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
В силу п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
За змістом пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Норми п. 198.6 ст. 198 ПК України визначають, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Положеннями п. 44.1 ст. 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
В силу підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість, мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або у разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.
Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.
Тобто, зарахування здійснюється у зв`язку із здійсненням операції платника податку шляхом реалізації його товарів, виконаних ним робіт, наданих ним послуг, які є підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку.
Згідно частини 2 статті 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 року №996-XIV (далі - Закон №996-XIV), бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Первинні документи для надання їм юридичної сили повинні мати обов`язкові реквізити, передбачені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
У іншому випадку, відповідно до норм податкового законодавства, у платника податків не виникає права відносити до складу податкового кредиту, витрати без належних на те документів, обов`язковість заповнення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.
За визначенням статті 1 Закону №996-XIV, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Частиною 1 статті 9 Закону №996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.
Відповідно до абзацу 2 пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
Пунктом 2.4 Наказу №88 визначено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі, договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.
Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС у м. Києві за наслідками проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2017 по 31.12.2020, валютного законодавства за період з 01.04.2017 по 31.12.2020, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 по 31.12.2020 та іншого законодавства за відповідний період складено Акт від 31.05.2021 №43018/26-15-07-0203-17/35362511.
Згідно висновків Акту перевірки, податковим органом встановлено порушення позивачем, зокрема:
- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 44.1, п. 44.2 ст.44 Податкового кодексу України, статті 9 Закону України № 996-XIV, п.п. 6, 11, 12, 15 П(С)БО 16 «Витрати», встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 3 848 197 грн, в тому числі по періодах: 2 кв. 2017 на суму 7290 грн; 2017 рік на суму 7290 грн; 1 кв. 2018 на суму 35 617 грн; 2 кв.2018 на суму 59 124 грн; 3 кв. 2018 на суму 363 027 грн; 4 кв. 2018 на суму 1 508 601 грн; 2018 рік на суму 2 099 341 грн; 1 кв. 2019 на суму 801 953 грн; 2 кв. 2019 на суму 171 563 грн; 3 кв. 2019 на суму 268 194 грн; 4 кв. 2019 на суму 309 282 грн; 2019 рік на суму 1 550 992 грн; 1 кв. 2020 на суму 190 574 грн та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток за 2020 рік на суму 1 058 745 грн;
- п.187.1 ст. 187, п.198.5 ст. 198.5, п. 44.1 ст. 44, п.185.1 ст.185, п. 198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 2 643 357 грн, в тому числі по періодах: квітень 2017 - 8100 грн; лютий 2018 - 11 084 грн; травень 2018 - 58 824 грн; червень 2018 - 15 660 грн; липень 2018 - 31 586 грн; серпень 2018 - 183 770 грн; вересень 2018 - 207 293 грн; жовтень 2018 - 16 728 грн; листопад 2018 - 62 266 грн; грудень 2018 - 69 167 грн; січень 2019 - 266 662 грн; лютий 2019 - 121 922 грн; березень 2019 - 502 475 грн; травень 2019 - 83 387 грн; червень 2019 - 107 239 грн; липень 2019 - 166 660 грн; серпень 2019 - 131 333 грн; листопад 2019 - 159 083 грн; лютий 2020 - 368 862 грн; грудень 2020 - 71 256 грн.
На підставі даного Акту перевірки, з урахуванням рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 15.09.2021 вих.№ 21172/Є/99-00-06-01-01-06, ГУ ДПС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення:
- № 00703790702 від 20.09.2021 (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 4 213 961,00 грн, з яких за податковими зобов`язаннями 3 848 198,00, за штрафними (фінансовими) санкціями - 365 763,00 грн;
- № 00703730702 від 20.09.2021 (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 2 907 693,00 грн, з яких за податковими зобов`язаннями 2 643 357,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 264 336,00 грн.
Підставою для нарахування грошових зобов`язань став висновок контролюючого органу про нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами: ТОВ «АДАЙКОМ»; ТОВ «ГОЛДІПРОМТОРГ»; ТОВ «МОНТЕ-УКРАЇНА»; ТОВ «МАУНТ ІМПЕКС»; ТОВ «ДЖУВЕЛ»; ТОВ «ГЕРД ТРЕЙД»; ТОВ «АРІАНДА ЛТД»; ТОВ «ГЕЛІУС АЛЬФА ТРЕЙД»; ТОВ «ЕНВІС»; ТОВ «ПРОМОЕРА»; ТОВ «ДЕЛТОН ЛТД»; ТОВ «АЛЬФА-ФОРВАРД».
Отже, для правильного вирішення справи необхідно надати оцінку господарським відносинам ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» з вищевказаними контрагентами.
Щодо господарських відносин ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» з ТОВ «АДАЙКОМ», слід зазначити наступне.
01 серпня 2018 року між ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» (Замовник) та TOB «АДАЙКОМ» (Виконавець) укладено Договір про надання послуг будівельних машин та механізмів №А/01082018, предметом якого є надання послуг щодо експлуатації будівельних машин та механізмів.
На виконання умов вказаного договору, ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» за надані послуги перерахував для TOB «АДАЙКОМ» 1 999 934,36 грн, в т.ч. 333 322,39 грн ПДВ, що підтверджується рахунком №1 від 29.08.2018 на суму 499 983,59 грн, актом надання послуг №1 від 29.08.2018; рахунком на оплату №2 від 29.09.2018 на суму 499 983,59 грн, актом надання послуг №2 від 29.08.2018; рахунком на оплату №3 від 29.08.2018 на суму 499 983,59 грн, актом надання послуг №3 від 29.08.2018; рахунком на оплату №4 від 29.08.2018 на суму 499 983,59 грн, актом надання послуг №4 від 29.08.2018.
Також, між ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» (Замовник) та TOB «АДАЙКОМ» (Виконавець) укладено Договір транспортно-експедиторського обслуговування №18-01/09 від 01.09.2018, предметом якого є надання послуг з організації та забезпечення транспортування вантажів позивача.
На виконання умов вказаного Договору, ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» за надані послуги перерахував для TOB «АДАЙКОМ» 39 120,00 грн, в т.ч. 6520,00 грн ПДВ, що підтверджується: рахунком на оплату №18-01/09 від 08.10.2018 на суму 24 550,00 грн, актом надання послуг №18-01/09 від 08.10.2018; товарно-транспортною накладною №Р628 від 08.10.2018 (перевезення Одеса - Київ); рахунком на оплату №19-01/09 від 08.10.2018 на суму 14 570,00 грн, актом надання послуг №19-01/09 від 08.10.2018, товарно-транспортною накладною №Р628 від 11.10.2018 (перевезення Нікополь-Одеса).
Всього за умовами вказаних договорів та наданими послугами, ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» перерахувало на користь ТОВ «АДАЙКОМ» 2 039 054,36 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 29.08.2018 №1, від 29.08.2018 №2, від 29.08.2018 №3, від 29.08.2018 №4, від 08.10.2018 №18-01/09, від 11.10.2018 №19-01/09 та банківською випискою.
TOB «АДАЙКОМ» виписано на адресу ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» податкові накладні від 29.08.2018 №1402, від 29.08.2018 №1403, від 29.08.2018 №1404, від 29.08.2018 №1405, від 08.10.2018 №352, від 11.10.2018 №501 на загальну суму 2 039 054,36 грн, в т.ч. ПДВ - 339 842,40 грн. Суми ПДВ за вказаними податковими накладними позивачем включено до складу податкового кредиту.
Так, відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов висновку про фактичну неможливість здійснення господарських операцій з ідентифікованою номенклатурою послуг постачальником ТОВ «АДАЙКОМ».
При цьому, відповідач послався на те, що ним від ГУ ДПС у Запорізькій області лист від 27.03.2019 №313/7/08-01-50-06 щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ «АДАЙКОМ» з контрагентами постачальниками та покупцями за жовтень 2018 року про непідтвердження взаємовідносин з постачальниками та покупцями.
Також, відповідач зазначив, що, згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, встановлено отримання ТОВ «АДАЙКОМ» послуг у ТОВ «ФІРМА «АЛЬБІОН ГРУПП» (42167902), яке у 2018 році придбававало: речі домашнього вжитку з пластмас, канцтовари, ремонт приміщення, транспортні послуги, послуги екскаватора JCB-3CX, самоскида, перевезення вантажу (автопослуги), послуги бульдозера та інше.
Крім того, відповідач дійшов висновку, що ТОВ «АДАЙКОМ» не могло бути надавачем послуг із надання в оренду будівельної техніки, у зв`язку із відсутністю основних фондів, трудових ресурсів та відсутністю придбання послуг оренди будівельної техніки у контрагентів-постачальників.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився з висновками відповідача в цій частині.
Колегія суддів вважає вищевказані висновки відповідача необґрунтованими, з огляду на наступне.
В першу чергу, слід зазначити, що відповідачем не проводились зустрічні перевірки контрагентів позивача, а контролюючий орган посилається лише на наявну в нього податкову інформацію.
Разом з тим, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 02 серпня 2022 року у справі №640/14930/20 дійшов висновку, що податкова інформація та акти перевірки не є належними доказами у справі, а висновки відповідача щодо здійснення фінансово-господарської діяльності, зроблені на підставі службової інформації, є недостатніми для визнання угод, укладених із позивачем, такими, що не спричинили реальних юридичних наслідків.
Отже, посилання контролюючого органу на податкову інформацію, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, фактично будь-які первинні документи платника податків не використовуються та не аналізуються, а отже, така інформація не відповідає критерію юридичної значимості та не є допустимим та достовірним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 09 березня 2026 року у справі № 2а-9287/11/1370, від 27 червня 2025 року у справі № П/811/2394/17, від 03 квітня 2025 року у справі № 820/5336/17, від 24 червня 2025 року у справі № 810/3193/17, від 26 червня 2025 року у справі № 808/8410/15, від 09 листопада 2021 року у справі №600/1083/20-а, від 05 січня 2021 року у справі № 820/1124/17.
Крім цього, як наголошено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2022 року у справі № 160/3364/19, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Таким чином, слід наголосити, що, в першу чергу, у спірних правовідносинах предметом дослідження судами були саме господарські операції по придбанню позивачем послуг у контрагента, а не попереднє придбання контрагентом позивача послуг у ланцюгу постачання від інших осіб. 
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 15 жовтня 2025 року у справі № 810/3557/17.
Повертаючись до господарських відносин позивача з ТОВ «АДАЙКОМ», колегія суддів зазначає, що в рамках виконання Договору про надання послуг будівельних машин та механізмів від 01.08.2018 №А/01082018, ТОВ «АДАЙКОМ» надавало позивачу послуги з організації та забезпечення транспортування вантажів.
При цьому, згідно інформації, викладеної відповідачем в Акті перевірки, у ТОВ «АДАЙКОМ» працювало 4 особи, та станом на час надання позивачу послуг вказане Товариство мало діюче свідоцтво платника ПДВ та подавало податкову звітність.
Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, наданого відповідачем до суду апеляційної інстанції, ТОВ «АДАЙКОМ» закуповувало у ТОВ «ФІРМА «АЛЬББІОН ГРУПП» у 2018 році транспортні послуги, послуги екскаватора JCB-3CX, самоскида, перевезення вантажу (автопослуги), послуги бульдозера, транспортні послуги, заміна компресора кондиціонера, амортизатор, патрубки, колодки тормозні, опори переднього двигуна, вантажно розвантажувальні роботи, послуги з оренди та ін.
З приводу посилання відповідача на те, що ТОВ «АДАЙКОМ» фігурує в переліку фіктивних суб`єктів господарювання, згідно ухвали від 23.10.2020 триває досудове розслідування у кримінальному провадженні № 32020100000000371, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 cm. 205-1; ч. 2 cm. 212 КК України. Крім того, у ході досудового розслідування встановлено, що група осіб, не маючи наміру займатися підприємницькою діяльністю, підписали документи щодо проведення державної реєстрації ТОВ «АДАЙКОМ» (код 42071325), слід зазначити наступне.
За правилами частини шостої статті 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Разом з тим, всупереч вимог частини другої статті 77 КАС України, контролюючим органом на підтвердження нереальності господарських операцій позивача з його контрагентами будь-яких вироків суду надано не було.
Як зазначив Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 травня 2024 року у справі № 826/9244/16, «…лише вирок суду у кримінальній справі, який набрав законної сили, може встановлювати факти, що впливають на визначення податкових зобов`язань, і можуть бути використані податковим органом при наданні оцінки фінансово-господарським операціям платників податків. Протокол допиту свідка у кримінальній справі, по якій немає обвинувального вироку, не може впливати на визначення податкових зобов`язань, що, зокрема, слідує із системного аналізу положень Податкового кодексу України. Правову оцінку свідченням свідка, які викладені у протоколі допиту свідка, має давати суд в порядку кримінального судочинства, а не податковий орган у своїх актах. За таких обставин, протокол допиту свідків, на які податковий орган посилається в акті перевірки, не є належними доказами, які свідчить про допущення порушень позивачем при формуванні даних податкового обліку».
В контексті наведеного, колегія суддів також зауважує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі № 160/3364/19 зазначила, що суб`єкт господарювання з ознаками фіктивності є правосуб`єктним, незважаючи на дефекти при його створенні чи мету діяльності.
У цій постанові Велика Палата підтвердила вже сформовану Верховним Судом правову позицію, яка зводиться до того, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів (окремо) - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.
Таким чином, посилання відповідача на наявність кримінальних проваджень щодо ТОВ «АДАЙКОМ» є необгрунтованим.
Беручи до уваги викладене, враховуючи те, що ТОВ «АДАЙКОМ» на момент надання послуг позивачу мало у штаті 4 особи, діюче свідоцтво ПДВ, подавало податкову звітність та закуповувало послуги пов`язані з перевезенням у інших контрагентів, колегія суддів вважає, що висновок відповідача та суду першої інстанції про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «АДАЙКОМ» є необгрунтованим.
Щодо господарських відносин ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» з ТОВ «ГОЛДІПРОМТОРГ», слід зазначити наступне.
Матеріали справи свідчать, що 18 липня 2019 року між ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» (Орендар) та ТОВ «ГОЛДІПРОМТОРГ» (Орендодавець) укладено Договір оренди машин, механізмів, устаткування №18-07/19, предметом якого є оренда обладнання.
Згідно умов Договору, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві, а Орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування обладнання, яке є об`єктом власності Орендодавця та зобов`язується сплачувати Орендодавцеві орендну плату.
За вказаним Договором позивачем за надані послуги перераховано для ТОВ «ГОЛДІПРОМТОРГ» 999 960,00 грн., в т.ч. 166 660 грн. ПДВ, що підтверджується:
- рахунком на оплату №0718/02 від 26.07.2019 та актом надання послуг №ОУ-0718/02 від 18.07.2019 на суму 145 000,00 грн;
- рахунком на оплату №0718/03 від 26.07.2019 та актом надання послуг №ОУ-0718/О3 від 18.07.2019 на суму 145 000,00 грн;
- рахунком на оплату №0718/04 від 26.07.2019 та актом надання послуг №ОУ-0718/04 від 18.07.2019 на суму 150 000,00 грн;
- рахунком на оплату №0718/05 від 26.07.2019 та актом надання послуг №ОУ-0718/05 від 18.07.2019 на суму 150 000,00 грн;
- рахунком на оплату №0718/06 від 26.07.2019 та актом надання послуг №ОУ-0718/06 від 18.07.2019 на суму 132 500,00 грн;
- рахунком на оплату №0718/07 від 26.07.2019 та актом надання послуг №ОУ-0718/07 від 18.07.2019 на суму 132 500,00 грн;
- рахунком на оплату №0718/08 від 26.07.2019 та актом надання послуг №ОУ-0718/08 від 18.07.2019 на суму 144 960,00 грн.
Згідно актів надання послуг, ТОВ «ГОЛДІПРОМТОРГ» надано послуги з оренди навантажувача Kalmar, оренди крана-перевантажувача Kalmar, оренди річстакера Kalmar.
Оплата за надані послуги підтверджуються платіжними дорученнями від 26.07.2019 та банківською випискою.
TOB «ГОЛДІПРОМТОРГ» виписано на адресу ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» податкові накладні від 18.07.2019 №682, від 18.07.2019 №683, від 18.07.2019 №684, від 18.07.2019 №685, від 18.07.2019 №686, від 18.07.2019 №687, від 18.07.2019 №688 на загальну суму 999 960,00 грн., в т.ч. ПДВ 166 660 грн. Суми ПДВ за вказаними податковими накладними позивачем включено до складу податкового кредиту.
Так, відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов висновку, що TOB «ГОЛДІПРОМТОРГ» не могло реалізовувати послуги із надання в оренду спеціальної техніки у зв`язку із відсутністю основних фондів, трудових ресурсів, складських приміщень та відсутністю серед задекларованих контрагентів постачальників придбання відповідного товару чи послуг.
При цьому, відповідач вказав, що при аналізі показників фінансової та податкової звітності, згідно даних ІС «Податкових блок», даних Єдиного реєстру податкових накладних по ТОВ «ГОЛДІПРОМТОРГ» (код 41690767) встановлено, що підприємство знаходиться на обліку у Львівській області, вид діяльності - 46.21- Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; свідоцтво платника ПДВ анульоване - 14.01.2020; не звітує з грудня 2020 року, чисельність працюючих в 2019 році - 3 особи, О/ф: відсутні.
Також, відповідач зазначив, що, згідно даних ІС «Податкових блок», даних Єдиного реєстру податкових накладних по ТОВ «ГОЛДІПРОМТОРГ» відповідачем не встановлено придбання реалізованих товарів (навантажувач, кран-перевантажувач, річстакер) на адресу ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ».
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився з висновками відповідача в цій частині.
Колегія суддів вважає вищевказані висновки відповідача необґрунтованими, оскільки, ТОВ «ГОЛДІМПРОМТОРГ» на момент надання позивачу послуг з оренди машин, механізмів, устаткування мало у штаті 3 осіб, діюче свідоцтво ПДВ, подавало податкову звітність та закуповувало товари у інших контрагентів, пов`язані з наданням в оренду техніки та обладнання позивачу (зокрема, частини терасних тентів, важелів, заглушок, амортизатори та інше).
Отже, висновки відповідача про нереальність господарських відносин позивача з ТОВ «ГОЛДІМПРОМТОРГ» є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
З приводу господарських відносин ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» з ТОВ «МОНТЕ-УКРАЇНА», слід зазначити наступне.
Згідно матеріалів справи, 01.02.2020 між ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» (Замовник) та ТОВ «МОНТЕ-УКРАЇНА» (Виконавець) укладено договір про надання послуг №01022020DT, предметом якого є надання в оренду вантажних автомобілів з водієм.
За вказаним договором позивач за надані послуги перерахував для ТОВ «МОНТЕ-УКРАЇНА» 1 270 493,00 грн, в т.ч. 211748,80 грн ПДВ, що підтверджується: рахунком на оплату №27-1 від 27.02.2020 та актом надання послуг №27-1 від 27.02.2020 на суму 148 550,00 грн; рахунком на оплату №27-2 від 27.02.2020 та актом надання послуг №27-2 від 27.02.2020 на суму 148 550,00 грн; рахунком на оплату №27-3 від 27.02.2020 та актом надання послуг №27-3 від 27.02.2020 на суму 148 550,00 грн; рахунком на оплату №27-4 від 27.02.2020 та актом надання послуг №27-4 від 27.02.2020 на суму 148 550,00 грн; рахунком на оплату №27-5 від 27.02.2020 та актом надання послуг №27-5 від 27.02.2020 на суму 148 550,00 грн; рахунком на оплату №27-6 від 27.02.2020 та актом надання послуг №27-6 від 27.02.2020 на суму 148 550,00 грн; рахунком на оплату №27-7 від 27.02.2020 та актом надання послуг №27-7 від 27.02.2020 на суму 148 550,00 грн; рахунком на оплату №27-8 від 27.02.2020 та актом надання послуг №27-8 від 27.02.2020 на суму 148 550,00 грн; рахунком на оплату №27-9 від 27.02.2020 та актом надання послуг №27-9 від 27.02.2020 на суму 82 093,00 грн.
Згідно актів надання послуг, ТОВ «МОНТЕ-УКРАЇНА» надано послуги з переміщення вантажу в порту за маршрутом причал - склад - автотранспорт.
Оплата за надані послуги підтверджуються платіжними дорученнями від 28.02.2020 та банківською випискою.
TOB «МОНТЕ-УКРАЇНА» виписано на адресу позивача податкові накладні від 27.02.2020 №61, від 27.02.2020 №62, від 27.02.2020 №63, від 27.02.2020 №64, від 27.02.2020 №65, від 27.02.2020 №66, від 27.02.2020 №67, від 27.02.2020 №68, від 27.02.2020 №69 на загальну суму 1 270 493,00 грн., в т.ч. ПДВ 1 270 493,00 грн. Суми ПДВ за вказаними податковими накладними позивачем включено до складу податкового кредиту.
Разом з тим, відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов висновку про неможливість здійснення господарських операцій з ідентифікованою номенклатурою послуг постачальником ТОВ «МОНТЕ-УКРАЇНА» на адресу ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» з надання послуг - оренди вантажних автомобілів з водієм.
При цьому, відповідач вказав, що ним отримано від ГУ ДПС у Чернівецькій області податкову інформацію (лист) від 02.02.2021 № 7/24-13-07-02/41477669 щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ «МОНТЕ-УКРАЇНА» з контрагентами постачальниками та покупцями за звітний період декларування ПДВ з вересня 2017 року по грудень 2020 року про непідтвердження взаємовідносин з постачальниками та покупцями.
Як зазначив відповідач, згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, встановлено отримання ТОВ «МОНТЕ-УКРАЇНА» послуг у ТОВ «ДЖУВЕЛ» (код 42806670; змінено найменування на ТОВ «ФРЕЙ БЕНД»). По ланцюгу постачання ТОВ «ДЖУВЕЛ» придбавало товар з наступною номенклатурою: дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки, фундук, рис, абрикоси сушені (курага), виноград сушений, сушений болгарський перець, томат сушений, булгур крупнозернистой, унабі сушений, диня сушена, чорнослив сушений, арахіс не смажений, миндаль в скорлупі, тарілка, горіх, сухофруктова компвідна суміш, макаронні вироби в асортименті, апельсини, мандарини та інше.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився з висновками відповідача в цій частині.
Колегія суддів вважає вищевказані доводи податкового органу безпідставними, оскільки, згідно наданого відповідачем до суду апеляційної інстанції Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ «ДЖУВЕЛ» здійснювало придбання наступних послуг: підготовка вантажних залізничних вагонів під навантаження; послуги автоперевезення; послуги з транспортування вантажів на території України; транспортно-експедиційні послуги при автомобільних перевезеннях; транспортно-експедиторські послуги; перевезення вантажу автомобільним транспортом.
Також, слід зазначити, в Акті перевірки відповідач не вказав про наявність працівників у ТОВ «МОНТЕ-УКРАЇНА», разом з тим, згідно наданих відповідачем до суду апеляційної інстанції даних про кількість працівників, у спірний період у ТОВ «МОНТЕ-УКРАЇНА» було 8 працівників.
З приводу господарських відносин ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» з ТОВ «МАУНТ ІМПЕКС», слід зазначити наступне.
Матеріали справи свідчать, що 01.11.2019 між ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» (Замовник) та ТОВ «МАУНТ ІМПЕКС» (Перевізник) укладено Договір транспортно- експедиторського обслуговування №14-11/2019, предметом якого є надання послуг з організації та забезпечення транспортування вантажів позивача.
За умовами цього Договору, позивач за надані послуги перерахував ТОВ «МАУНТ ІМПЕКС» 504 500,00 грн, в т.ч. 84 083,33 грн ПДВ, що підтверджується: рахунком на оплату №54 від 14.11.2019 та актом №54 від 14.11.2019 на суму 100 900,00 грн; рахунком на оплату №55 від 14.11.2019 та актом №55 від 14.11.2019 на суму 100 900,00 грн; рахунком на оплату №56 від 14.11.2019 та актом №56 від 14.11.2019 на суму 100 900,00 грн; рахунком на оплату №57 від 14.11.2019 та актом №57 від 14.11.2019 на суму 100 900,00 грн; рахунком на оплату №58 від 14.11.2019 та актом №58 від 14.11.2019 на суму 100 900,00 грн.
Згідно актів виконаних робіт, ТОВ «МАУНТ ІМПЕКС» надано послуги з переміщення в порту мінеральних добрив за маршрутом причал - склад - автотранспорт.
Оплата за надані послуги підтверджуються платіжними дорученнями від 14.11.2019 та банківською випискою.
Також, між ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» (Замовник) та ТОВ «МАУНТ ІМПЕКС» (Перевізник) укладено Договір надання послуг будівельних машин та механізмів №А/14/2019 від 01.11.2019, предметом якого є надання послуг з експлуатації будівельних машин та механізмів.
За вказаним Договором, за надані послуги позивачем перераховано ТОВ «МАУНТ ІМПЕКС» 450 000,00 грн, в т.ч. 75 000,00 грн ПДВ, що підтверджується: рахунком на оплату №59 від 14.11.2019 та актом №59 від 14.11.2019 на суму 112 500,00 грн; рахунком на оплату №60 від 14.11.2019 та актом №60 від 14.11.2019 на суму 112 500,00 грн; рахунком на оплату №61 від 14.11.2019 та актом №61 від 14.11.2019 на суму 112 500,00 грн; рахунком на оплату №62 від 14.11.2019 та актом №62 від 14.11.2019 на суму 112 500,00 грн.
Згідно актів виконаних робіт, ТОВ «МАУНТ ІМПЕКС» надано послуги з оренди навантажувача.
Оплата за надані послуги підтверджуються платіжними дорученнями від 14.11.2019 та банківською випискою.
На виконання умов Договору, TOB «МАУНТ ІМПЕКС» виписано на адресу позивача податкові накладні від 14.11.2019 №54, від 14.11.2019 №55, від 14.11.2019 №56, від 14.11.2019 №57, від 14.11.2019 №58, від 14.11.2019 №59, від 14.11.2019 №60, від 14.11.2019 №61, від 14.11.2019 №62 на загальну суму 954 500,00 грн., в т.ч. ПДВ 159 083,40 грн. Суми ПДВ за вказаними податковими накладними позивачем включено до складу податкового кредиту.
Разом з тим, відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов висновку про фактичну неможливість здійснення господарських операцій з ідентифікованою номенклатурою послуг постачальником ТОВ «МАУНТ ІМПЕКС» по ланцюгу постачання. Тобто, ТОВ «МАУНТ ІМПЕКС» не могло бути надавачем послуг із переміщення мінеральних добрив та оренди навантажувача, у зв`язку із відсутністю основних фондів, трудових ресурсів та відсутності придбання послуг у контрагентів постачальників.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився з висновками відповідача в цій частині.
Колегія суддів вважає вищевказані доводи податкового органу безпідставними, згідно наданого відповідачем до суду апеляційної інстанції Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ «МАУНТ ІМПЕКС» здійснювало придбання транспортно-експедиційних послуг по маршруту (п. 11-15 таблиці), послуг автокрана (п. 24 таблиці), послуг перевалки (п. 42 таблиці), послуг з організації перевезення маршруту (п. 66 - 68, 70 таблиці).
Слід зазначити, що вищевказані послуги були необхідні для надання позивачу послуг з організації та забезпечення транспортування вантажів.
Крім того, що ТОВ «МАУНТ ІМПЕКС» мало у штаті 13 осіб та могло надавати позивачу послуги за рахунок машин та механізмів третіх осіб.
Отже, колегія суддів вважає, що висновки відповідача про нереальність господарських відносин позивача з ТОВ «МАУНТ ІМПЕКС» є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
Щодо господарських відносин ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» з ТОВ «ДЖУВЕЛ» слід зазначити наступне.
Так, між ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» (Замовник) та ТОВ «ДЖУВЕЛ» (Виконавець) укладено Договір про надання послуг №DT22/20190DS від 09.12.2019, предметом якого є надання в оренду вантажних автомобілів з водієм.
За вказаним договором за надані послуги позивачем перераховано для ТОВ «ДЖУВЕЛ» 1 107 386,00 грн, в т.ч. 184 564,33 грн. ПДВ, що підтверджується: рахунком на оплату №22 від 16.12.2019 та актом №22 від 16.12.2019 на суму 1 107 386,00 грн.
Згідно актів виконаних робіт, ТОВ «ДЖУВЕЛ» надано послуги з переміщення вантажу в порту за маршрутом причал - склад - залізничний транспорт.
Оплата за надані послуги підтверджуються банківською випискою.
На виконання умов Договору, TOB «ДЖУВЕЛ» виписано на адресу позивача податкову накладну №32 від 16.12.2019 на суму 1 107 386,00 грн, в т.ч. ПДВ 184 564,33 грн. Суми ПДВ за вказаними податковими накладними позивачем включено до складу податкового кредиту.
Доводи відповідача про нереальність господарських відносин позивача з TOB «ДЖУВЕЛ» є необґрунтованими, оскільки, вони спростовуються наявними в матеріалах справи документами.
Зокрема, згідно наданого відповідачем до суду апеляційної інстанції Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ «ДЖУВЕЛ» здійснювало придбання наступних послуг: підготовка вантажних залізничних вагонів під навантаження; послуги автоперевезення; послуги з транспортування вантажів на території України; транспортно-експедиційні послуги при автомобільних перевезеннях; транспортно-експедиторські послуги; перевезення вантажу автомобільним транспортом.
Крім того, в Акті перевірки відповідач вказав про наявність у ТОВ «ДЖУВЕЛ» 3 працівників, однак, відповідно до наданих відповідачем до суду апеляційної інстанції даних про кількість працівників, у ТОВ «ДЖУВЕЛ» у спірний період було 18 працюючих осіб.
Отже, наведена в Акті перевірки в цій частині відповідачем інформація не відповідає дійсності.
Щодо господарських відносин ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» з ТОВ «МОНТЕ-УКРАЇНА», слід зазначити наступне.
Так, 07 серпня 2019 року між ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» (Замовник) та ТОВ «ГЕРД ТРЕЙД» (Перевізник) укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування №07-08/19, предметом якого є надання послуг з організації та забезпечення транспортування вантажів позивача.
За вказаним договором за надані послуги позивачем перераховано ТОВ «ГЕРД ТРЕЙД» 788 000,00 грн, в т.ч. 131 333,33 грн ПДВ, що підтверджується: рахунком на оплату №0807/02 від 07.08.2019 та актом наданих послуг №ОУ-0807/02 від 07.08.2019 на суму 131 335,00 грн; рахунком на оплату №0807/03 від 07.08.2019 та актом наданих послуг №ОУ-0807/03 від 07.08.2019 на суму 131 335,00 грн; рахунком на оплату №0807/04 від 07.08.2019 та актом наданих послуг №ОУ-0807/04 від 07.08.2019 на суму 131 335,00 грн; рахунком на оплату №0807/05 від 07.08.2019 та актом наданих послуг №ОУ-0807/05 від 07.08.2019 на суму 131 335,00 грн; рахунком на оплату №0807/06 від 07.08.2019 та актом наданих послуг №ОУ-0807/06 від 07.08.2019 на суму 131 330,00 грн; рахунком на оплату №0807/07 від 07.08.2019 та актом наданих послуг №ОУ-0807/07 від 07.08.2019 на суму 131 330,00 грн.
Згідно актів наданих послуг, ТОВ «ГЕРД ТРЕЙД» надано послуги з переміщення в порту мінеральних добрив за маршрутом причал - склад - автотранспорт.
Оплата за надані послуги підтверджуються платіжними дорученнями від 13.08.2019 та банківською випискою.
На виконання умов договору, TOB «ГЕРД ТРЕЙД» виписано на адресу позивача податкові накладні від 07.08.2019 №602, від 07.08.2019 №603, від 07.08.2019 №604, від 07.08.2019 №605, від 07.08.2019 №606, від 07.08.2019 №607 на суму 788 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 131 333,33 грн. Суми ПДВ за вказаними податковими накладними позивачем включено до складу податкового кредиту.
Однак, відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов висновку, що перевіркою встановлено фактичну неможливість здійснення господарських операцій з ідентифікованою номенклатурою послуг постачальником ТОВ «ГЕРД ТРЕЙД» по ланцюгу постачання. Тобто, ТОВ «ГЕРД ТРЕЙД» не могло бути надавачем послуг із переміщення мінеральних добрив та оренди навантажувача у зв`язку із відсутністю основних фондів, трудових ресурсів та відсутності придбання послуг у контрагентів постачальників.
Такий висновок відповідач зробив зазначивши, що, згідно даних ІС «Податкових блок», даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ТОВ «ГЕРД ТРЕЙД» у 2019 році придбавало: чайники каструлі, рибу хек, термоси, цукерки.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився з висновками відповідача в цій частині.
Колегія суддів вважає вищевказані доводи податкового органу безпідставними, оскільки, згідно наданого відповідачем до суду апеляційної інстанції Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ «ГЕРД ТРЕЙД» здійснювало придбання: вантажного автомобіля MERCEDES-BENZ CITAN (п. 223 таблиці), вантажного автомобіля MERCEDES-BENZ CITAN (п. 224 Таблиці), вантажного автомобіля OPEL VIVARO (п. 225 таблиці), вантажного автомобіля RENAULT MASTER (п. 226 таблиці), вантажного автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER (п. 227 таблиці), вантажного автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER (п.228 таблиці), вантажного автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER (п. 229 Таблиці), модульного тягача VOLVO FH 13 400 (п. 230 Таблиці) та інші.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ТОВ «ГЕРД ТРЕЙД» належним чином подавало податкову звітність, мало у штаті достатню кількість осіб для надання послуг позивачу та діюче свідоцтво ПДВ.
Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки відповідача про нереальність господарських відносин позивача з ТОВ «ГЕРД ТРЕЙД» є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
З приводу господарських відносин ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» з ТОВ «АРІАНДА ЛТД», слід зазначити наступне.
Матеріали справи свідчать, що 01.11.2018 між ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» (Замовник) та ТОВ «АРІАНДА ЛТД» (Перевізник) укладено Договір транспортно-експедиторського обслуговування №22-11/18, предметом якого є надання послуг з організації та забезпечення транспортування вантажів позивача.
За вказаним договором, за надані послуги позивачем перераховано ТОВ «АРІАНДА ЛТД» 3 363 470,00 грн, в т.ч. 560 578,33 грн ПДВ, що підтверджується: рахунком на оплату №221018 від 22.11.2018 та актом надання послуг №ОУ-1120/04 від 20.11.2018 на суму 16 200,00 грн; рахунком на оплату №221018 від 22.11.2018 та актом надання послуг №ОУ-1120/02 від 20.11.2018 на суму 34 690,00 грн; рахунком на оплату №271218 від 27.12.2018 та актом надання послуг №ОУ-1227/02 від 27.12.2018 на суму 359 000,00 грн; рахунком на оплату №22705 від 28.01.2019 та актом надання послуг №ОУ-2705/01 від 28.01.2019 на суму 151000,00 грн; рахунком на оплату №2704 від 28.01.2019 та актом надання послуг №ОУ-2704/01 від 28.01.2019 на суму 151000,00 грн; рахунком на оплату №2703 від 28.01.2019 та актом надання послуг №ОУ-2703/01 від 28.01.2019 на суму 151000,00 грн; рахунком на оплату №2702 від 28.01.2019 та актом надання послуг №ОУ-2702/01 від 28.01.2019 на суму 151000,00 грн; рахунком на оплату №22701 від 28.01.2019 та актом надання послуг №ОУ-2701/01 від 28.01.2019 на суму 151000,00 грн; рахунком на оплату №230119 від 23.01.2019 та актом надання послуг №ОУ-0123/01 від 23.01.2019 на суму 483 000,00 грн; рахунком на оплату №210119 від 21.01.2019 та актом надання послуг №ОУ-0121/01 від 21.01.2019 на суму 37 230,00 грн; рахунком на оплату №160119 від 16.01.2019 та актом надання послуг №ОУ-0116/01 від 16.01.2019 на суму 20 000,00 грн; рахунком на оплату №140119 від 14.01.2019 та актом надання послуг №ОУ-0114/01 від 14.01.2019 на суму 150 000,00 грн; рахунком на оплату №0211/05 від 11.02.2019 та актом надання послуг №ОУ-0211/05 від 11.02.2019 на суму 128 350,00 грн; рахунком на оплату №0211/04 від 11.02.2019 та актом надання послуг №ОУ-0211/04 від 11.02.2019 на суму 130 000,00 грн; рахунком на оплату №0211/03 від 11.02.2019 та актом надання послуг №ОУ-0211/03 від 11.02.2019 на суму 130 000,00 грн; рахунком на оплату №0211/02 від 11.02.2019 та актом надання послуг №ОУ-0211/02 від 11.02.2019 на суму 130 000,00 грн; рахунком на оплату №0329/01 від 29.03.2019 та актом надання послуг №ОУ-0329/01 від 29.03.2019 на суму 141 000,00 грн; рахунком на оплату №0329/02 від 29.03.2019 та актом надання послуг №ОУ-0329/02 від 29.03.2019 на суму 141000,00 грн; рахунком на оплату №0329/03 від 29.03.2019 та актом надання послуг №ОУ-0329/03 від 29.03.2019 на суму 141 000,00 грн; рахунком на оплату №0329/04 від 29.03.2019 та актом надання послуг №ОУ-0329/04 від 29.03.2019 на суму 141000,00 грн; рахунком на оплату №0329/05 від 29.03.2019 та актом надання послуг №ОУ-0329/05 від 29.03.2019 на суму 141 000,00 грн; рахунком на оплату №0329/06 від 29.03.2019 та актом надання послуг №ОУ-0329/06 від 29.03.2019 на суму 141 000,00 грн; рахунком на оплату №0329/07 від 29.03.2019 та актом надання послуг №ОУ-0329/07 від 29.03.2019 на суму 144 000,00 грн.
Згідно актів виконаних робіт, ТОВ «АРІАНДА ЛТД» надано послуги з перевезення контейнерів, селітри, мінеральних добрив.
Оплата за надані послуги підтверджується банківською випискою.
На виконання умов Договору, TOB «АРІАНДА ЛТД» виписано на адресу позивача податкові накладні від 20.11.2018 №1906, від 20.11.2018 №1908, від 27.12.2018 №2602, від 14.01.2019 №1301, від 16.01.2019 №1501, від 21.01.2019 №2001, від 23.01.2019 №2201, від 28.01.2019 №2701, від 28.01.2019 №2702, від 28.01.2019 №2703, від 28.01.2019 №2704, від 28.01.2019 №2705, від 11.02.2019 №1002, від 11.02.2019 №1003, від 11.02.2019 №1004, від 11.02.2019 №1005, від 29.03.2019 №2801, від 29.03.2019 №2802, від 29.03.2019 №2803, від 29.03.2019 №2804, від 29.03.2019 №2805, від 29.03.2019 №2806, від 29.03.2019 №2807 на загальну суму 3 363 470,00 грн, в т.ч. ПДВ 560 578,33 грн. Суми ПДВ за вказаними податковими накладними позивачем включено до складу податкового кредиту.
Разом з тим, відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов висновку, що ТОВ «АРІАНДА ЛТД» не могло бути надавачем послуг із переміщення селітри, мінеральних добрив в порту за маршрутом причал - склад - автотранспорт та організації перевезення контейнерів, у зв`язку із відсутністю основних фондів, трудових ресурсів та відсутності укладених договорів на виконання послуг з фізичними особами підприємцями.
Крім того, відповідач вказав, що ним отримано від Головного управління ДПС у Херсонській області лист податкової інформації від 06.09.2019 № 1/21-22-50-04/42461293, щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ «АРІАНДА ЛТД» з контрагентами постачальниками та покупцями за звітний період декларування ПДВ: жовтень 2018 року - липень 2019 року, яким не підтверджено взаємовідносини з контрагентами, покупцями та постачальниками. Тобто, по ланцюгу постачання не встановлено придбання ТОВ «АРІАНДА ЛТД» послуг переміщення в порту мінеральних добрив за маршрутом причал - склад - автотранспорт, реалізованих на адресу ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ».
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився з висновками відповідача в цій частині.
Колегія суддів вважає вищевказані доводи податкового органу безпідставними, оскільки, ТОВ «АРІАНДА ЛТД» на момент надання послуг позивачу здійснювало придбання товарів, які пов`язані з наданими позивачу послугами з організації та забезпечення транспортування вантажів, а саме: 155/70/13 TRL-501 автошина, 175/65/14 солазо автошина, 195/65/15 солазо автошина, 195/65/15 ITEGRO автошина, 175/70/14 ITEGRO автошина, 185/70/14 ITEGRO автошина, 175/70/14 ITEGRO автошина, 48175/70/13 автошина, 175/70/13 солазо автошина (п. 142 - 150 таблиці), 10155/70/13 автошина, 155/70/13 TRL-501, автошина 155/70/13 WQ-101, автошина - 101175/70/13, автошина 175/70/13 сноугард, автошина 185/60/14 Viamaggiore, автошина 185/65/14 Viamaggiore автошина, 185/70/14 ITEGRO, автошина 54185/75/16, автошина S*24-185/75/16 автошина 195/65/15 SNOWGARD, автошина 195/65/15 SNOWGARD, автошина 195/65/15 Viamaggiore автошина, 205/65/15 SNOWGARD автошина, 264175/65/14 ArtMotion автошина (п. 194 -208 Таблиці) та інше.
Таким чином, ТОВ «АРІАНДА ЛТД» належним чином подавало податкову звітність, мало діюче свідоцтво ПДВ та закуповувало, в тому числі, товари, які необхідні для надання відповідних послуг позивачу.
Отже, колегія суддів вважає, що висновки відповідача про нереальність господарських відносин позивача з ТОВ «АРІАНДА ЛТД» є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
Щодо господарських відносин ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» з ТОВ «ГЕЛІУС АЛЬФА ТРЕЙД», слід зазначити наступне.
Матеріали справи свідчать, що 25.03.2019 між ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» (Замовник) та ТОВ «ГЕЛІУС АЛЬФА ТРЕЙД» (Перевізник) укладено Договір транспортно-експедиторського обслуговування №25-03/19, предметом якого є надання послуг з організації та забезпечення транспортування вантажів позивача.
За вказаним Договором, за надані послуги позивачем перераховано ТОВ «ГЕЛІУС АЛЬФА ТРЕЙД» 2 660 309,74 грн, в т.ч. ПДВ 443 384,98 грн, що підтверджується: рахунками на оплату, актами надання послуг, товарно-транспортними накладними, копії яких містяться у матеріалах справи.
Згідно актів виконаних робіт, ТОВ «ГЕЛІУС АЛЬФА ТРЕЙД» надано послуги з переміщення мінеральних добрив, вантажу за маршрутом причал - склад - автотранспорт та організації перевезення контейнерів.
Оплата за надані послуги підтверджується банківською випискою.
На виконання умов Договору, TOB «ГЕЛІУС АЛЬФА ТРЕЙД» виписано на адресу позивача податкові накладні від 25.03.2019 №2402, №2403, №2405, №2407, №2409, №2404, №2406, №2408, від 26.03.2019 №2514, №2513, №2511, №2512, №2515, від 30.05.2019 №2904, від 06.05.2019 №503, №504, №505, від 13.05.2019 №1201, від 16.05.2019 №1504, №1505, від 27.05.2019 №2602, від 28.05.2019 №2702, №2703, від 30.05.2019 №2903, від 07.06.2019 №601, від 18.06.2019 №1702, №1704, №1701, №1703. Суми ПДВ за вказаними податковими накладними позивачем включено до складу податкового кредиту.
Однак, відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов висновку, що ТОВ «ГЕЛІУС АЛЬФА ТРЕЙД» не могло бути надавачем послуг із переміщення в порту мінеральних добрив за маршрутом причал - склад - автотранспорт, послуг перевезення контейнерів та додаткового переміщення вантажу, у зв`язку із відсутністю основних фондів та трудових ресурсів, та відсутності укладених договорів з фізичними особами підприємцями.
Крім того, відповідач вказав, що, згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, по ТОВ «ГЕЛІУС АЛЬФА ТРЕЙД» в 2019 році придбавав: вал нижній з шестернею 24-12-105СП, вантажний автомобіль Renault Trafic, вантажний автомобіль Renault Master, гірчиця, желатин, майонез, риба, горошок, напої, чіпси, фен, плойка, праска, чоловічий та жіночий одяг, коляски дитячі, захисний інвентар для заняття спортом, сумка для ноутбука, меблі для сидіння, побутова хімія, блок живлення для світлодіодних світильників, м`ячі та інше.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився з висновками відповідача в цій частині.
Колегія суддів вважає вищевказані доводи податкового органу безпідставними, з огляду на наступне.
Так, ТОВ «ГЕЛІУС АЛЬФА ТРЕЙД» на момент надання послуг позивачу мало діюче свідоцтво платника ПДВ та подану звітність.
В самому ж Акті перевірки відповідач вказав, що ТОВ «ГЕЛІУС АЛЬФА ТРЕЙД» здійснювало придбання серед іншого: вал нижній з шестернею, вантажний автомобіль Renault Trafic, вантажний автомобіль Renault Master, що відповідає виду послуг наданих позивачу.
Крім того, згідно наданого відповідачем до суду апеляційної інстанції Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ «ГЕЛІУС АЛЬФА ТРЕЙД» здійснювало придбання: вантажного автомобіля RENAULT TRAFIC (п. 1712 таблиці), вантажного автомобіля RENAULT TRAFIC (п. 1713 таблиці), вантажного автомобіля RENAULT MASTER (п. 1714 таблиці), вантажного автомобіля MERCEDES-BENZ E280CDI (п. 1715 Таблиці), вантажного автомобіля RENAULT Kangoo (п. 1716 таблиці), вантажного автомобіля RENAULT Kangoo (п. 1717 таблиці), вантажного автомобіля FORD Transit CUSTOM (п. 1718 таблиці), вантажного автомобіля FORD Transit CUSTOM (п. 1719 таблиці), автомобіля вантажного CITROEN C4 PICASSO (п. 1720 таблиці), вантажного автомобіля RENAULT Kangoo, вантажного автомобіля RENAULT MASTER, вантажного автомобіля RENAULT MASTER, вантажного автомобіля RENAULT TRAFIC, вантажного автомобіля RENAULT Kangoo, вантажного автомобіля RENAULT TRAFIC (п. 1721 - 1727 таблиці).
Отже, ТОВ «ГЕЛІУС АЛЬФА ТРЕЙД» належним чином подавало податкову звітність, мало діюче свідоцтво ПДВ та закуповувало в тому числі товари, які необхідні для надання відповідних послуг позивачу з організації та забезпечення транспортування вантажів.
Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки відповідача про нереальність господарських відносин позивача з ТОВ «ГЕЛІУС АЛЬФА ТРЕЙД» є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
З приводу господарських відносин ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» з ТОВ «ЕНВІС», слід зазначити наступне.
Так, перевіркою встановлено взаємовідносини ТОВ «Ділекс Транспорт» з ТОВ «ЕНВІС» (код 41555977), відповідно до укладеного Договору № 01-3 від 01.03.2018, предметом якого є надання послуг з організації та забезпечення транспортування вантажів.
В підтвердження виконання умов Договору, позивачем надано копії актів виконаних робіт №16 від 16.03.2018, №20 від 20.03.2018, №27 від 27.03.2018, рахунків на оплату №16/01-03 від 16.03.2018 на суму 16 500,00 грн, №20/01-03 від 20.03.2018 на суму 16 900,00 грн, №27/01-03 від 27.03.2018 на суму 17 200,00 грн, товарно-транспортних накладних №Р628 від 03.04.2018, №Р738 від 29.03.2018, №Р758 від 23.03.2018.
За вказаним Договором, за надані послуги позивачем перераховано ТОВ «ЕНВІС» 50 600,00 грн, що підтверджується банківською випискою.
На виконання умов Договору, TOB «ЕНВІС» виписано на адресу позивача податкові накладні від 16.03.2018 №751, від 20.03.2018 №953, від 27.03.2018 №1301 на загальну суму 50 600,00 грн, в т.ч. ПДВ 8 433,33 грн. Суми ПДВ за вказаними податковими накладними позивачем включено до складу податкового кредиту.
Разом з тим, відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов висновку, що перевіркою не підтверджено факт постачання послуг від вищезазначеного контрагента-постачальника на адресу ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ».
При цьому, відповідач вказав, що, згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних по ТОВ «ЕНВІС», встановлено фактичну неможливість здійснення господарських операцій з ідентифікованою номенклатурою послуг постачальником ТОВ «ЕНВІС». Перевіркою не підтверджено реальної можливості постачання послуг ТОВ «ЕНВІС», також не встановлено фактичного ланцюга постачання послуг, одержаних від вищезазначеного контрагента-постачальника та фізичних можливостей відповідного постачання (відсутні трудові ресурси, основні фонди, складські приміщення та ін.).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився з висновками відповідача в цій частині.
Колегія суддів вважає вищевказані доводи податкового органу безпідставними, оскільки, ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» до позовної заяви було додано товарно-транспортні накладні, які підтверджують, що ТОВ «ЕНВІС» у ролі вантажовідправника здійснювало відправку вантажу.
Водночас, судом першої інстанції будь-яку оцінку вказаним документам не було надано.
Крім того, згідно наданого відповідачем до суду апеляційної інстанції Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ «ЕНВІС» здійснювало придбання різного роду підшипників (п. 17-32 таблиці), послуги з організації перевезення контейнера (п. 33 таблиці,) транспортно експедиційні послуги (п. 74-75 таблиці), послуги з організації перевезення контейнера (п. 77 таблиці), транспортно-експедиційні послуги (п. 90 таблиці), транспортно-експедиційні послуги (п. 97-98 таблиці), транспортно-експедиційні послуги (п. 116 таблиці), послуги з організації перевезення контейнера (п. 136 таблиці), транспортно-експедиційні послуги (п. 185186 таблиці) та інше.
Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки відповідача про нереальність господарських відносин позивача з ТОВ «ЕНВІС» є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
Щодо господарських відносин ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» з ТОВ «ГОЛДІМПРОМТОРГ», слід зазначити наступне.
Матеріали справи свідчать, що між ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» (Замовник) та ТОВ «ПРОМОЕРА» (Виконавець) укладено Договір №29-01 від 03.01.2018, предметом якого є надання послуг з організації та забезпечення транспортування вантажів позивача.
За вказаним Договором, за надані послуги позивачем перераховано для ТОВ «ПРОМОЕРА» 17 500,00 грн, що підтверджується: рахунком на оплату №29-01 від 31.01.2018, актом №29 від 31.01.2018, товарно-транспортною накладною №Р325 від 26.01.2018.
Згідно акту надання послуг, ТОВ «ПРОМОЕРА» надано послуги з організації автоперевезення контейнера.
Оплата за надані послуги підтверджуються банківською випискою.
На виконання умов Договору, TOB «ПРОМОЕРА» виписано на адресу позивача податкову накладну №1505 від 31.01.2018 на суму 17 500,00 грн, в т.ч. ПДВ 2916,67 грн. Суми ПДВ за вказаними податковими накладними позивачем включено до складу податкового кредиту.
Однак, відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов висновку, що ТОВ «ПРОМОЕРА» не могло бути надавачем послуг із організації перевезень контейнерів, у зв`язку із відсутністю основних фондів та трудових ресурсів та посередником при наданні робіт, у зв`язку із відсутністю серед задекларованих контрагентів придбання даних послуг.
При цьому, відповідач вказав, що згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, встановлено фактичну неможливість здійснення господарських операцій з ідентифікованою номенклатурою послуг постачальником ТОВ «ПРОМОЕРА». При аналізі показників фінансової та податкової звітності, згідно даних ІС «Податкових блок», даних Єдиного реєстру податкових накладних по ТОВ «ПРОМОЕРА» не встановлено придбання реалізованих послуг, а саме організація автоперевезення контейнера. Перевіркою не встановлено фактичного ланцюга постачання послуг, одержаних від вищезазначеного контрагента-постачальника та фізичних можливостей відповідного постачання за відсутності трудових ресурсів, основних засобів, складських приміщень та ін.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився з висновками відповідача в цій частині.
Колегія суддів вважає висновки відповідача необґрунтованими, оскільки, ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» до позовної заяви було додано товарно-транспортну накладну, яка підтверджує, що ТОВ «ПРОМОЕРА» у ролі вантажовідправника здійснювало відправку вантажу.
Щодо господарських відносин ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» з ТОВ «ДЕЛТОН ЛТД», слід зазначити наступне.
Згідно матеріалів справи, між ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» (Замовник) та ТОВ «ДЕЛТОН ЛТД» (Виконавець) укладено Договір №29-2017 від 01.04.2017, предметом якого є надання послуг з організації та забезпечення транспортування, митного оформлення вантажів позивача.
За вказаним Договором, за надані послуги позивачем перераховано для ТОВ «ДЕЛТОН ЛТД» 17 500,00 грн, що підтверджується: рахунком на оплату №29/2017 від 05.04.2017, актом надання послуг №433 від 11.04.2017 на суму 48 600,00 грн, в т.ч. ПДВ 8 100,00 грн.
Оплата за надані послуги підтверджуються банківською випискою.
На виконання умов Договору, TOB «ДЕЛТОН ЛТД» виписано на адресу позивача податкову накладну №75 від 11.04.2017 на суму 48 600,00 грн, в т.ч. ПДВ 8 100,00 грн. Суми ПДВ за вказаними податковими накладними позивачем включено до складу податкового кредиту.
Разом з тим, відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов висновку, що перевіркою не підтверджено факт постачання послуг від вищезазначеного контрагента-постачальника на адресу ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ».
При цьому, відповідач вказав, що, згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, встановлено фактичну неможливість здійснення господарських операцій з ідентифікованою номенклатурою послуг постачальником ТОВ «ДЕЛТОН ЛТД». У 2017 році ТОВ «ДЕЛТОН ЛТД» у контрагентів постачальників придбавало продукти харчування: каву, гарбузи, сало, моркву, цибулю. Перевіркою не встановлено фактичного ланцюга постачання послуг, одержаних від вищезазначеного контрагента-постачальника та фізичних можливостей відповідного постачання за відсутності трудових ресурсів, основних засобів, складських приміщень та інше.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився з висновками відповідача в цій частині.
Колегія суддів вважає висновки відповідача необґрунтованими, оскільки, відповідно до Акту наданих послуг, ТОВ «ДЕЛТОН ЛТД» займалось митним оформленням вантажу, що не потребує, а ні великих трудових ресурсів, а ні якихось основних засобів.
Крім того, ТОВ «ДЕЛТОН ЛТД» здійснювало придбання програмного комплексу потрібних для роботи з ЕЦП (п. 2 таблиці), головки шатунна в зборі (п. 16 таблиці), підшипників (п. 17, 460-465 таблиці), поточного ремонту обладнання (п. 63, 110 ТАБЛИЦІ), роботи з пусконалагоджування обладнання (п. 114 таблиці), транспортно експедиційних послуги (п. 274-275 таблиці), підшипників (п. 340-343), транспортно-експедиційних послуг (п. 345, 368, 373-375, 378-380, 399-401 таблиці), послуг з організації перевезень (п. 405 таблиці) та інших подібних послуг та товарів.
Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки відповідача про нереальність господарських відносин позивача з ТОВ «ДЕЛТОН ЛТД» є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
З приводу господарських відносин ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» з ТОВ «АЛЬФА-ФОРВАРД», слід зазначити наступне.
Матеріали справи свідчать, що між ТОВ «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ» (Замовник) та ТОВ «АЛЬФА-ФОРВАРД» (Виконавець) укладено Договір №0204 від 02.01.2018, предметом якого є надання послуг з організації та забезпечення транспортування вантажів позивача.
За вказаним Договором, за надані послуги позивачем перераховано для ТОВ «АЛЬФА-ФОРВАРД» 2 262 736,41 грн, що підтверджується рахунками на оплату, актами надання послуг.
Оплата за надані послуги підтверджуються банківською випискою.
На виконання умов Договору, TOB «АЛЬФА-ФОРВАРД» виписано на адресу позивача податкові накладні на загальну суму 2 262 736,41 грн, в т.ч. ПДВ 377 122,75 грн. Суми ПДВ за вказаними податковими накладними позивачем включено до складу податкового кредиту.
Однак, відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов висновку про неможливість здійснення господарських операцій з ідентифікованою номенклатурою послуг постачальником ТОВ «АЛЬФА-ФОРВАРД».
При цьому, відповідач вказав, що, згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «АЛЬФА-ФОРВАРД», в 2019 році у контрагентів постачальників придбавало: подачу/прибирання залізничного рухомого складу, інформаційні послуги при здійсненні оформлення товарів у контейнерах (в електронній формі), моніторинг рефрежераторного контейнера 1 день, провізні платежі і ТЕО та ін. водночас, придбання автотранспортних послуг за вказаним маршрутом по ланцюгу постачання не встановлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився з висновками відповідача в цій частині.
Колегія суддів вважає висновки відповідача необґрунтованими, оскільки, сам же відповідач в Акті перевірки вказав, що ТОВ «АЛЬФА-ФОРВАРД» для надання послуг закуповувало у постачальників послуги з подачі/прибирання залізничного рухомого складу, інформаційні послуги при здійсненні оформлення товарів у контейнерах, послуги моніторингу рефрижираторного контейнера тощо.
Крім того, згідно наданого відповідачем до суду апеляційної інстанції Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ «АЛЬФА-ФОРВАРД» здійснювало придбання: транспортних послуг (п. 3-8 таблиці), послуг з організації перевалки вантажів (п. 13-16, 23-24, 69, 156-167, 171-172, 181-188 таблиці), навантажувально-розвантажувальних робіт (п. 54, 56, 62, 144 таблиці).
Колегія суддів звертає увагу на те, що вищевказані послуги були необхідні для надання відповідних послуг позивачу з організації та забезпечення транспортування вантажів.
Отже, колегія суддів вважає, що висновки відповідача про нереальність господарських відносин позивача з ТОВ «АЛЬФА-ФОРВАРД» є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
Враховуючи вищезазначене в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, за наслідками яких сформовано витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування та спірний податковий кредит, відповідно висновки суду першої інстанції в цій частині є необгрунтованими.
Таким чином, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 05.07.2021 №00506460702, від 20.09.2021 №00703790702, від 20.09.2021 №00703730702 є протиправними та підлягають скасуванню.
Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Колегія суддів приймає до уваги Висновок № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому зазначено, що при викладенні підстав для прийняття рішення суд повинен надати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Судова колегія, також, враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Крім того, у рішеннях ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЛЕКС ТРАНСПОРТ», а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.
У відповідності до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛІКС ТРАНСПОРТ» задовольнити.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року скасувати та прийняти нове рішення.
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛІКС ТРАНСПОРТ» задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 05.07.2021 №00506460702, від 20.09.2021 №00703790702, від 20.09.2021 №00703730702.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ 44116011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛІКС ТРАНСПОРТ» (02002, місто Київ, вулиця Микільсько-слобідська, будинок 1А офіс 295, код ЄДРПОУ 35362511) витрати пов`язані зі сплатою судового збору в загальному розмірі 56 750 (п`ятдесят шість тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України. 

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р. 

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.

Повне судове рішення складено 16.03.2026 р.