ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/8516/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року (суддя Сацький Р.В., повний текст рішення складено 01.03.2025) в адміністративній справі 
за позовом  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Громадської організації «Союз захисту прав, свобод та законних інтересів споживачів»
до Запорізької міської ради
треті особи Комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня № 10» Запорізької міської ради, Комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради
про визнання протиправним та скасування рішення, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Громадська організація «Союз захисту прав, свобод та законних інтересів споживачів» звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати протиправними та скасувати рішення Запорізької міської ради від 20 травня 2024 року № 197 «Про реорганізацію юридичної особи - Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 10» Запорізької міської ради, шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої мидичної допомоги» Запорізької міської ради. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просять його скасувати, позов задовольнити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, суд допустив юридичну невизначеність, прийнявши діаметрально протилежні рішення з одних і тих самих питань у справі № 280/3485/23 та у справі 280/8516/24, спір у яких є ідентичним. 
У відзивах на апеляційну скаргу відповідач та треті особи просять відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
В процесі розгляду справи суд апеляційної інстанції встановив, що Запорізькою міською радою 07 грудня 2022 року було прийнято рішення № 46 «Про реорганізацію юридичної особи Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 10» Запорізької міської ради шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 6» Запорізької міської ради. Назване рішення було оскаржено в судовому порядку.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2023 у справі № 280/3485/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.11.2023, позов задоволено.
Натомість ухвалою Верховного Суду від 29.04.2024 поновлено Запорізькій міській раді строк на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 21.03.2024 у справі № 280/3485/23, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Запорізької міської ради на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.03.2024 у справі № 280/3485/23.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі № 280/8516/24 було зупинене апеляційне провадження в адміністративній справі № 280/8516/24 до ухвалення Верховним Судом постанови в адміністративній справі № 280/3485/23, оскільки, за висновком суду, справи № 280/3485/23 та № 280/8516/24 пов`язані між собою аналогічними правовідносинами, мають однакові обставини та правове обґрунтування. Єдиною відмінністю між рішеннями Запорізької міської ради № 46 від 07.12.2022 та № 197 від 20.05.2024 є заклад, до якого вирішено приєднати Комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня № 10» Запорізької міської ради.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 січня 2026 року поновлено апеляційне провадження в адміністративний справі № 280/8516/24.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції встановив, що Запорізькою міською радою прийняте рішення № 197 від 20.05.2024, згідно з яким реорганізовано Комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня № 10» шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги».
Назване рішення є предметом оскарження в ці справі.
Позивачі зазначають, що внаслідок прийняття оскаржуваного рішення діяльність юридичної особи КНП «Міська лікарня № 10» буде припинена, що призведе до порушення права на працю позивачів, які працюють у названому закладі. Крім того оскаржуване рішення ЗМР скорочує мережу медичних закладів, що порушує ст. 49 Конституції України, прийнято без врахування планів розвитку госпітальних округів та в порушення постанови Кабінету міністрів України від 28.02.2023 № 174. Також рішення порушує принцип «належного врядування», не містить обґрунтувань та мотивів його прийняття: економічної доцільності чи економії коштів, чому саме лікарню № 10 приєднують до іншого закладу, а не навпаки. Не враховано потреб населення в отриманні медичних послуг.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. 
Аналіз наведених правових норм дає можливість дійти висновку, що медичні послуги, які надавались Комунальним некомерційним підприємством «Міська лікарня № 10», не припиняються внаслідок реорганізації, а будуть здійснюватися на базі Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги», до якого перше приєднано згідно з рішенням Запорізької міської ради № 197 від 20.05.2024.
Відтак є необґрунтованими доводи позивачів, що оскаржуване рішення призводить до скорочення мережі закладів охорони здоров`я та, відповідно, до порушення прав населення на отримання медичної допомоги.
Також не є слушними доводи про порушення прав окремих позивачів на працю внаслідок прийняття оскаржуваного рішення, адже рішенням Запорізької міської ради № 197 від 20.05.2024 не є актом індивідуальної дії щодо трудової діяльності працівників Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 10», а тому не може порушувати право на працю конкретної особи.
Щодо повноважень та процедури прийняття оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
За приписами статті 14 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» № 2801-XII в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення, рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, а також органи місцевого самоврядування реалізують державну політику у сфері охорони здоров`я в межах своїх повноважень, передбачених законодавством.
Статтею 16 названого Закону визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування сприяють розвитку закладів охорони здоров`я усіх форм власності.
Порядок створення, припинення закладів охорони здоров`я, особливості діяльності визначаються законом.
Мережа державних і комунальних закладів охорони здоров`я формується з урахуванням планів розвитку госпітальних округів, потреб населення у медичному обслуговуванні, необхідності забезпечення належної якості такого обслуговування, своєчасності, доступності для громадян, ефективного використання матеріальних, трудових і фінансових ресурсів. Існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена.
Органи місцевого самоврядування здійснюють планування розвитку мережі закладів охорони здоров`я комунальної форми власності, приймають рішення про створення, припинення, реорганізацію чи перепрофілювання закладів охорони здоров`я з урахуванням затвердженого у встановленому порядку плану розвитку госпітального округу.
Заклади охорони здоров`я комунальної та державної форми власності, що діють в організаційно-правовій формі установи, можуть бути реорганізовані, у тому числі шляхом перетворення, за рішенням власника або уповноваженого органу управління.
Не є спірним у цій справі, що власником Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 10» є Запорізька міська рада, а тому рішення про реорганізацію цього закладу прийнято відповідачем в межах наданих законом повноважень.
Щодо процедури прийняття рішення, колегія суддів зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2023 № 174 затверджено Порядок функціонування госпітальних округів і госпітальних кластерів та встановлення їх меж, який встановлює механізм функціонування госпітальних округів і госпітальних кластерів та встановлення їх меж та механізм визначення надкластерних, кластерних, загальних та інших видів закладів охорони здоров`я, що входять до спроможної мережі закладів охорони здоров`я відповідного госпітального округу.
Натомість названий порядок не визначає порядок припинення діяльності медичних закладів, а тому не застосовується до спірних правовідносин.
У свою чергу в межах розгляду цієї справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне застосувати правові висновки Верховного Суду у справі № 280/3485/23, відповідно до яких скорочення мережі закладів охорони здоров`я у спірних правовідносинах не відбулося, адже заклад не ліквідовується, а лише реорганізовується шляхом приєднання до іншого. Оскільки відповідач, як представницький орган територіальної громади, через який остання реалізує цивільні права та обов`язки, зокрема як засновника і власника комунального майна, в обсязі своїх повноважень має право/повноваження приймати рішення стосовно припинення юридичної особи комунальної власності (тут йдеться про лікувальний заклад) і таке рішення міська рада приймає на своєму пленарному засіданні.
Подібну правову позицію також висловлено Верховним Судом у постановах від 26 вересня 2019 року у справі 144/99/16-а, від 11 червня 2020 року у справі № 405/9005/16-а.
При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що реорганізація у спірних правовідносин відбулась в межах однієї адміністративно-територіальної одиниці, що в повній мірі відповідає приписам постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2023 № 174. 
Більш того, реорганізація відбулась не в наслідок планування органом місцевого самоврядування розвитку мережі закладів охорони здоров`я комунальної форми власності, а внаслідок перетворення за рішенням власника або уповноваженого органу управління, що не є формуванням нової мережі комунальних закладів охорони здоров`я та, відповідно, не потребує попереднього затвердження планів розвитку госпітальних округів. 
Додатково колегія суддів звертає увагу, що під час розгляду справи № 280/3485/23 Верховний Суд зауважив, що реорганізація закладів охорони здоров`я передбачена у приписах статті 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», а саме, що органи місцевого самоврядування здійснюють планування розвитку мережі закладів охорони здоров`я комунальної форми власності, приймають рішення про створення, припинення, реорганізацію чи перепрофілювання закладів охорони здоров`я з урахуванням затвердженого у встановленому порядку плану розвитку госпітального округу, не застосовуються до спірних правовідносин, оскільки план розвитку Запорізького госпітального округу не був затверджений.
Також апелянтом не доведено, що чинне законодавство ставить вимогу до власника комунального закладу охорони здоров`я щодо обґрунтування у рішенні про реорганізацію закладу економічну доцільність його прийняття.
Враховуючи сукупність наведених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в межах розгляду справи позивачами не доведено протиправність рішення Запорізької міської ради від 20 травня 2024 року № 197 «Про реорганізацію юридичної особи - Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 10» Запорізької міської ради, шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради.
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року в адміністративній справі № 280/8516/24 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з 24 лютого 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови. 
Повна постанова складена 24 лютого 2026 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко 

суддя А.В. Суховаров 

суддя Т.І. Ясенова