ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа №521/7280/25
Пр. №2/521/528/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року         м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді - Сегеди О.М.,
при секретарі – Жулего М.І., за участі:
позивачки – ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
представників відповідача – Борогана В.В., Згадової Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бреуса 63/1» про визнання дій протиправними, усунення перешкод у користуванні приміщенням загального користування та стягнення моральної шкоди,
встановив:
У травні 2025 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бреуса 63/1» (далі-ОСББ «Бреуса 63/1»), посилаючись на те, що їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01 серпня 2014 року належить квартира АДРЕСА_1 , тому вона є співвласником багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , в якому 28 червня 2023 року було проведено державну реєстрацію юридичної особиОСББ «Бреуса 63/1».
09 червня 2023 року протоколом загальних зборів №2 було затверджено статтут ОСББ «Бреуса 63/1».
Зазначила, що на час створення  ОСББ «Бреуса 63/1» у будинку по АДРЕСА_2 вже було встановлено домофонну та цифрову системи контролю з метою безпеки його мешканців. 
Використовуючи цю систему, ОСББ «Бреуса 63/1» блокує індивідуальні магнітні ключі (чіпи, брелки) тих співвласників, які мають заборгованість по сплаті внесків, що не дає їм змоги вільно користуватися спільним майном, а саме ліфтами.
Стверджувала, що з 24 грудня 2023 року за вказівкою голови ОСББ «Бреуса 63/1» ОСОБА_3 їй було заблоковано чіп на користування ліфтом.
Вказувала, що вона неодноразово зверталась з письмовими зверненнями до ОСББ «Бреуса 63/1» щодо надання доступу та розблокування чіпу на ліфт, однак обгрунтованої відповіді не отримала.
У відповіді на адвокатський заиит, головою правління ОСББ «Бреуса 63/1» було зазначено, що чіп на ліфт було заблоковано відповідно до статуту ОСББ «Бреуса 63/1» та відновлення доступу можливе лише після повної сплати заборгованості та надання правлінню підтверджуючих документів про сплату внесків.
При цьому, рішення загальних зборів ОСББ«Бреуса 63/1» про обмеження її у користуванні спільним майном будинку не приймалося.
Вказувала, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 липня 2024 року №521/6684/24 з неї було стягнуто заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 серпня 2023 рокау по 01 квітня 2024 року у розмірі 13246,06 грн.
Стверджувала, що нею сплачуються кошти за комунальні послуги, а також витрати по обслуговуванню будинку.
Вважає, що дії відповідача є незаконними та такими, що порушують її права, як співвласника багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 на користування спільним майном.
Посилаючись на порушення своїх прав, позивачка просила суд визнати дії ОСББ «Бреуса 63/1» щодо обмеження її доступу до використання спільного майна багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , шляхом блокування індивідуального магнітного ключа на ліфти, противоправними; зобов`язати ОСББ «Бреуса 63/1» усунути їй, співвласнику квартири АДРЕСА_1 перешкоди у користуванні спільним майном багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 ,шляхом розблокування індивідуального магнітного ключаз метою вільного користування спільним майном, а саме ліфтами у будинку; стягнути з ОСББ «Бреуса 63/1» на її користь моральну шкоду у розмірі 15000,00 грн. та судовий збір.
Ухвалою суду від 08 травня 2025 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче провадження (т.1 а.с.76).
Ухвалою суду від 03 вересня 2025 року задоволено клопотання позивача та заяву представника відповідача про виклик свідків (т.1 а.с.163).
Ухвалою суду від 03 вересня 2025 року підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до судового розгляду (т.1 а.с.164).
Позивачка та її представник, діючий за дорученням для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, які визначені пунктами 1-2,9-23,26-29 частини першої статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» від 06 жовтня 2025 року №2476, в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити у повному обсязі (т.2 а.с.36,381).
Представник відповідача, діючий за ордером від 30 вересня 2025року та голова правління ОСББ «Бреуса,63/1» в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. Раніше надали відзив на позов, в якому просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 85-91, 212).
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому, згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що 09 червня 2023 року з метою управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_2 , було створено ОСББ «Бреуса,63/1» та прийнято рішення про його реєстрацію (т.1 а.с.189-194,199-204). 
ОСББ «Бреуса 63/1» є юридичною особою та діє на підставі Статуту, що підтверджується відповіддю з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1а.с.92-99,100).
28 червня 2023 року було проведено державну реєстрацію юридичної особи ОСББ «Бреуса 63/1», код ЄДРПОУ 45033790 та видано відповідну виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1а.с. 100). 
Рішенням загальних зборів ОСББ «Бреуса,63/1», оформленого протоколом №2 від 07 липня 2023 року було прийнято рішення про затвердження кошторису на 2023 рік та визначено щомісячну суму внесків на утримання багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , яка складається з розрахунку 8,28 грн. на 1 кв.м. для всіх власників (т.1а.с.101-103,221-223).
Також, загальними зборами ОСББ «Бреуса,63/1», оформленого протоколом №2 від 07 липня 2023 року було прийнято рішення про передачу з 01 серпня 2023 року в управління ОСББ «Бреуса,63/1» усіх функцій з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_2 , а також належні до будинку будівлі та споруди, які призначені для задоволення потреб його співвласників.
Встановлено, що рішенням загальних зборів ОСББ «Бреуса,63/1», оформленого протоколом від 28 червня 2024 року, яке не було оскаржено, були затверджені Правила проживання і користування спільним майно, внутрішньо-будинковими мережами ОСББ «Бреуса,63/1» (т.1а.с.104-115).
Пунктом 13.1 розділу Х111 Правил визначено, що неоплачені впродовж 30 днів співвласником рахунки об`єднання (внески на утримання будинку та прибудинкової території, платежі за комунальні послуги, інші платежі) дають право правлінню вжити заходів з обмеження боржника у користуванні спільним майном та внутрішньобудинковими мережами незалежно від виду платежу, по якому виникла заборгованість.
При не оплаті внесків та/або платежів протягом трьох місяців та/або платежів протягом трьох місяців та/або наявної заборгованості зі сплати внесків та/або платежів у розмірі який дорівнюються або є більше суми внеску на відшкодування витрат на управління будинком та прибудинкової території за останні три місяці, власник сплачує додатковий внесок до резервного фонду у розмірі 30 % від щомісячного внеску на відшкодування витрат на управління будинком та прибудинкової території згідно загальної площі квартири/ кладовки/ нежитлового приміщення які знаходяться у його власності. 
Нарахування додаткового внеску відбуваються щомісячно доки сума заборгованості не стане меншою за суму внесків за останні три місяці. Також несвоєчасна сплата внесків та інших платежів, встановлених законодавством та статуними органами Об`єднання (більше трьох місяців), наявність іншої заборгованості власника приміщення перед Об`єднанням вважається добровільною відмовою (без подання про це письмової заяви) власника приміщення від технічної можливості користуватись внутрішньобудинковими інженерними мережами і системами, ліфтами, іншим спільним майном Об`єднання. Обмеження відбувається на підставі довідки про існування заборгованості.
Поновлення користування спільним майном та внутрішньобудинковими мережами відбувається після повного погашення заборгованості, на підставі довідки бухгалтера Об`єднання про відсутність заборгованості.
Відповідно до розділу 1, 2 Статуту ОСББ «Бреуса,63/1» метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.
Пунктами 1, 2 розділу 3 Статуту зазначено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) об`єднання.
Вищим органом управління об`єднання є загальні збори, які вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання та скликаються не рідше одного разу на рік.
Відповідно до п. п. 11 розділу 3 Статуту, рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. 
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01 серпня 2014 року належить квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 64,4 кв.м., житловою площею 24,5 кв.м. (т.1а.с.16).
Встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується паспортом громадянина України (т.1 а.с.12-14).
Інших доказів, щодо місця реєстрації позивачки матеріали справи не містять. 
Оскільки ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , то вона користується житлово-комунальними послугами, які надає ОСББ «Бреуса,63/1» у квартиру АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що ОСОБА_1 невчасно та не в повному обсязі виконує зобов`язання щодо сплати внесків та платежів, у затвердженому, загальними зборами, розмірі, у зв`язку з чим у останньої наявна заборгованість. 
Встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 липня 2024 року з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Бреуса,63/1» була стягнута заборгованість за житлово- комунальні послугі за період з 01 серпня 2023 року по 01 квітня 2024 року у розмірі 13246,06 грн., судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. (т.1 а.с.48-55).
06 вересня 2024 року постановою приватного виконавця виконачого округу Одеської області Цинєвим В.О. відкрито виконавче провадження щодо виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 липня 2024 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Бреуса,63/1» заборгованості по житлово-комунальним послугам у розмірі 13246,06 грн. (т.1 а.с.124,125-127).
Отже, ОСББ «Бреуса,63/1» реалізувало своє справо на захист порушених прав стосовно заборгованості позивачки по житлово-комунальним послугам за період з 01 серпня 2023 року по 01 квітня 2024 року у суді.
Встановлено, що у ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2024 року по 24 червня 2025 року існує заборгованість у розмірі 26740,85 грн., що підтверджується довідкою ОСББ «Бреуса,63/1» від 24 червня 2025 року (т.1 а.с.118,121).
Відповідно до акту звіряння за період з 01 квітня 2024 року по 24 червня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 складає 33592,99 грн. (т.1 а.с.119-120).
Згідно довідки ОСББ «Бреуса,63/1» від 25 вересня 2025 року станом на 25 вересня 2025року по квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , існує заборгованість у розмірі 35616,63 грн. (т.1 а.с.183).
Відповідно до акту звіряння від 30 вересня 2025 року за період з 01 квітня 2024 року по 30 вересня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 складає 35616,63 грн. (т.1 а.с.184-188).
З матеріалів справи вбачається, що у будинку по АДРЕСА_2 встановлено домофонну систему та здійснено перехід на цифрову систему контролю з метою безпеки його мешканців, а також через мобільний додаток чат СТ «ОСМД» відбувається спілкування усіх співвласників будинку по АДРЕСА_2 (т.1а.с.16-32).
Рішенням правління ОСББ «Бреуса,63/1», оформленого протоколом №2024-03-01 від 01 березня 2024 року на підставі п.5, р.2 Статуту ОСББ, було вирішено, що у зв`язку відмовою ОСОБА_1 від погашення заборгованості зі сплати щомісячних внесків на утримання багатоквартирного будинку та інших платежів, обмежити останню у доступі у користуванні ліфтом у третій парадній будинку. Обмеження виконати після попередження власника квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с.150,151,152,153).
Встановлено, що 20 грудня 2024 року ОСОБА_1 у зв`язку з наявною заборгованістю по житлово-комунальним послугам, була попереджена через мобільний додаток про відключення чіпів на ліфт (т.1 а.с.122,123).
З матеріалів справи вбачається, що позивачка неодноразово зверталась до голови ОСББ «Бреуса,63/1» з письмовими вимогами про розблокування чіпів, але вказані вимоги залишилися без задоволення (т.1 а.с.33,34,35,36,138). 
В процесі судового розгляду встановлено, що відповідач, не заперечує та визнає факт блокування чіпа ОСОБА_1 на користування ліфтом.
Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
в судовому засіданні підтвердили факт того, що у зв`язку з заборгованістю зі сплати щомісячних внесків на утримання багатоквартирного будинку та інших платежів, ОСОБА_1 обмежили у доступі у користуванні ліфтом, шляхом блокування її чіпа. 
Крім того, свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначили, що ОСОБА_1 користується ліфтом, оскільки просить мешканців, разом з ними піднятися на свій поверх до її квартири (т.1 а.с. 174, 175,т. 2 а.с.1,2,3,4,5,6).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонеркою та непрацездатною особою.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати економічну ситуацію і природні якості землі.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до вимог ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 2 ст. 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»  від 14 травня 2015 року № 417-VIII (далі-Закон України № 417-VIII)  спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.
Відповідно до вимог ч. 1 співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 Закону України № 417-VIII управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).
Статтею 385 ЦК України визначено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. Право власності особи може бути захищено у випадку його існування та у разі його порушення, оспорювання чи невизнання.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» № 2866-III від 29 листопада 2001 року (далі-Закон України № 2866-III) об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Відповідно до вимог ст. 10 цього Закону до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься питання про використання спільного майна, визначення обмежень на користування спільним майном.
Частиною 4 ст. 14 Закону України № 2866-III та частиною 2 ст. 6 Закону України № 417-VIII визначено, що здійснення (реалізація) співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників.
При цьому, нормами ст.15 Закону України № 2866-III визначено, що співвласник зобов`язаний, зокрема, виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням, дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Статутом ОСББ «Бреуса,63/1» також визначені права і обов`язки співвласників будинку.
Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Верховний Суд у постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 926/2189/17 зазначив, що предмет негаторного позову становить вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують протиправні дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення цих правомочностей. При цьому, для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення. Отже, встановлення саме зазначених обставин входить до предмета доказування у справах за такими позовами.
Верховний Суд у постанові від 20 березня 2024 року у справі № 753/7926/23 визначив, що при обмеженні позивача у праві користування ліфтом відповідачем не надано оцінки пропорційності застосування такого обмеження до позивача з огляду на порядок доступу до його квартири, розташування квартири (сьомий поверх), вік позивача (1949 року народження), стан його здоров`я, а також розмір та період виникнення заборгованості. Отже ОСББ не довело легітимності та пропорційності застосування до позивача, як власника квартири у багатоквартирному будинку, обмежень у користуванні спільним майном, зокрема ліфтом.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 , 1950 року народження є пенсіонеркою, їй 75 років, її квартира розташована на 13 поверсі.
При встановлені обмеження, відповідач вказані обставини не прийняв до уваги.
Верховний Суд у постанові від 15 серпня 2024 рокуу справі № 910/18802/23 також зазначив, що хоча чинне законодавство і наділяє об`єднання правом приймати рішення про встановлення обмежень користування спільним майном та забезпечення належного утримання та використання спільного майна, шляхом затвердження таких рішень загальними зборами, однак Статутом об`єднання визначається, які саме конкретні дії вправі вчиняти об`єднання у випадку, коли співвласник не сплачує внески/платежі.
Відповідно до п.5 розділу 2 Статуту ОСББ «Бреуса,63/1» об`єднання має право - вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного та інших фондів об`єднання; обмежувати у користуванні спільним майном в тому числі у користуванні інженерним обладнання будинку, інженерними мережами та інші обмеження спільним майном співвласників, які не виконують рішення загальних зборів об`єднання, завчасно, за 10 днів, попередживши їх про накладання такого обмеження шляхом поштового відправлення (реомендованим листом відповідному співвласнику (за адресою належного йому житлового або нежитлового приміщення у будинку); звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодувати заподіяні збитки, відмови співвласника своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені законом та рішенням об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного, ремонтного та інших фондів об`єднання.
Пунктом 3 розділу 3 Статуту визначено, що до виключної компетенції загальних зборів ОСББ «Бреуса,63/1» належить визначення обмеження на користування спільним майном. 
У розділі 6 Статуту вказано, що співвласники є відповідальними за порушення Статуту та рішень статутних органів.
Отже, у Статуті ОСББ «Бреуса,63/1» не вказано, які саме конкретні дії може вчиняти відповідач у тому випадку, коли співвласник не сплачує внески, зокрема, не визначено, що ОСББ наділено правом обмежувати співвласника у користуванні спільним майном (ліфтом чи іншим спільним майном), чинити будь-які перешкоди у користуванні ним.
Верховний Суд у постанові від 31 серпня 2020 у справі № 522/11197/17 наголосив на тому, що встановивши факт неправомірного блокування електронного ключа (індивідуального чипу) позивачу з боку ОСББ, що створювало перешкоди позивачу у користуванні спільним майном, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про задоволення позовних вимог.
Зважаючи на те, що факт технічного (фізичного) блокування відповідачем позивачці, як власниці квартири  АДРЕСА_1 , встановлений судом та підтверджений належними, достатніми й допустимими доказами, а також показами свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та, в свою чергу, не спростований відповідачем, суд дійшов до висновку про неправомірне блокування відповідачем електронних ключів доступу до ліфтів позивачці, що створює їй перешкоди у користуванні спільним майном, а відтак порушення її права підлягає судовому захисту шляхом визнання таких дій відповідача неправомірними та зобов`язання останнього усунути перешкоди позивачці у користуванні спільним майном через розблокування її індивідуальних магнітних ключів для вільного користування спільним майном ліфтами у будинку по АДРЕСА_2 (т.1 а.с.174,175,т. 2 а.с.1,2,3,4,5,6).
Що стосується позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, то суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 
Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
За змістом наведеної норми зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає лише за умови, що ця шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). Тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами до пункту 9, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 травня 2022 у справі №761/28949/17 у контексті питання стосовно відшкодування моральної шкоди висловила правову позицію про те, що при розгляді такої справи суд з`ясовує: наявність самої моральної шкоди та її вплив на життя позивача; факт вчинення протиправних дій відповідачем та його вину; зв`язок між дією (бездіяльністю) відповідача та моральною шкодою, яку поніс позивач; обґрунтованість суми компенсації моральної шкоди.
Разом з тим, суд вважає, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди у розмірі 15000,00 грн на користь позивачки не знайшла свого підтвердження, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених ти ми доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Судовий збір у справі складає 1211,20 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду у повному обсязі (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бреуса 63/1» про визнання дій протиправними, усунення перешкод у користуванні приміщенням загального користування та стягнення моральної шкоди – задовольнити частково.
Визнати дії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бреуса 63/1» щодо обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у доступі до використання спільного майна багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , шляхом блокування індивідуального магнітного ключа на користування ліфтами - противоправними.
Зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бреуса 63/1» усунути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власникуквартири АДРЕСА_1 перешкоди у користуванні спільним майном багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , шляхом розблокування індивідуального магнітного ключа з метою вільного користування спільним майном, а саме ліфтами у будинку по АДРЕСА_2 .
Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бреуса 63/1» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одиннадцать) гривень 20 копійок.
В інший частині позовних вимог - відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складено 27 лютого 2026 року.

Суддя:        О.М. Сегеда