МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2026 р.  	№ 420/15349/24 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , 	

про	визнання протиправними та скасування наказів від 28.11.2023 р. № 332-РС та від 10.01.2024 р. № 10-РС; поновлення на військовій службі; стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,	

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту – Позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту – Відповідач) з вимогами про визнання протиправними та скасування Наказу від 28.11.2023 р. № 332-РС в частині переведення на посаду водія та Наказу від 10.01.2024 р. № 10-РС в частині звільнення з військової служби у відставку; поновлення на військовій службі на посаді начальника майстерні або на рівнозначній посаді; стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 28.11.2023 р. командиром військової частини НОМЕР_1 було прийнято наказ №332-ЗС, яким Позивача переведено з посади начальника майстерні військової частини НОМЕР_1 на посаду водія, позивач не згоден з даним рішення Командира в/ч та оскаржує цей Наказ в межах даного позову. 09.01.2024 р. у зв`язку з різким погіршенням стану здоров`я Позивач звернувся до медичного пункту військової частини та з 10.01.2024 р. по 21.01.2024 перебував на стаціонарному лікуванні. В період перебування на стаціонарному лікуванні - 10.01.2024 р. командиром військової частини прийнято Наказ №10 – РС про звільнення Позивача з військової служби у відставку за підпунктом “а” за віком – у зв`язку з досягнення граничного віку перебування на військовій службі. Позивач не погоджується з Наказами №332-РС від 28.11.2023 року про переведення його на іншу посаду та №10-PC від 10.01.2024 року про звільнення з військової служби, вважає що Відповідачем порушена процедура переведення його на іншу посаду та порушено процедуру звільнення. ОСОБА_1 просить суду визнати протиправними та скасувати Накази від 28.11.2023 р. № 332-РС в частині переведення на посаду водія та від 10.01.2024 р. № 10-РС в частині звільнення з військової служби у відставку; просить поновити його на військовій службі на посаді начальника майстерні або на рівнозначній посаді та стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.
Ухвалою суду від 25.06.2024 року позовну заяву залишено без руху.
12.07.20224 року Ухвалою суду позивна заява в частині позовних вимог в щодо скарження Наказу № и332 РС від 28.11 .2023 року повернута, яка в подальшому скасована Постановою 5 АА суду від 27.08.2024 року, та позовна заява в цій частині направлена апеляційним судом для проходження розгляду.
12.07.2024 року Ухвалою суду поновлено процесуальні строки Позивачеві на оскарження Наказу № 10 РС «Про звільнення » від 10.01.2024 року та відкрито провадження по справі. (а.с.57-58, 61-62)
24.09.2024 року Ухвалою суду поновлено процесуальні строки Позивачеві на оскарження Наказу № 332 РС «Про переведення на іншу посаду » від 28.11.2023 року та відкрито провадження в цій частині прозивних вимог. (а.с.93-94; 98-99)
Ухвалою суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 витребуванні додаткові докази по справі 
20.03.2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_2 на вимогу Ухвали суду від 18.03.2025 року наданні витребувані документи, а саме копію контракту ОСОБА_1 (а.с.102-107)
25.03.2025 року від представника Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де він висловив не згоду з заявленими позивними вимогами, та зазначив, що позовні вимоги є безпідставними, просив відмовити в задоволенні позову. Щодо переведення на нижчу посаду, відповідач зазначив, що в особливий період, відповідно з п. 257 Положення «Про проходження служби у ЗСУ № 1153/2008 » призначення військовослужбовців на рівнозначні посади та нижчі посади здійснюються без згоди військовослужбовців, а від так Наказ № №332-ЗС, винесено правомірно. Щодо звільнення, відповідач пояснив, що Поз0твач було звільнено з військової служби не тільки через настання граничного віку призову (60 років), ай через те що контракт ним був укладений на рік та строк дії контракту сплив ще 10.02.2022 року, тобто до ведення військового стану в Країні, а від так у Відповідача були всі підстави та правові можливості звільнити ОСОБА_1 з військової служби. 
Відповідач зазначає, що при винесені Наказу про звільнення 10.01.2024 року, командиру військової частини не було відомо про знаходження Позивача на стаціонарному лікування, через ускладняв комунікаційного зв`язку з лікувальними закладами в умовах воєнного стану (в/ч НОМЕР_1 приймає безпосередню участь на лінії зіткнення та про ведення бойових дій), але х метою виправлення допущеної помилки Наказом № 70 від 11.03.2025 року командиром військової частини внесені зміни до Наказу№ 10-РС «Про звільнення» в частині дати звільнення Позивача з військової служби – а саме зазначено дату звільнення - 22.01.2024 року , в частині обрахування вислуги років – 23 роки 3 місяця 22 дні та загальна вислуга років з урахуванням пільгової 28 років 10 місяців 20 днів, та в частині проведення виплат грошового забезпечення та надбавки за особливість проходження служби у розмірі 87, 8 % посадового окладу з урахуванням окладу за період з 01.01.2024 ро 22.01.2024 року. 
Судом розглянуто справу в порядку письмового провадження.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:
26.01.2021 року ОСОБА_1 укладено контракт з командиром в/ч НОМЕР_1 строком на 1 рік, контракт набирає чинності з 10.02.2022 року (а.с.106-108) 
28.11.2023 року командиром військової частини НОМЕР_1 було прийнято наказ (по особовому складу) №332-РС, яким ОСОБА_1 було переведено з посади начальника майстерні військової частини НОМЕР_1 на посаду водія.
09.01.2024 р. Позивач звернувся до медичного пункту військової частини у зв`язку з різким погіршенням стану здоров`я.
У період з 10.01.2024 р. по 21.01.2024 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні.
10.01.2024 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №10 майстер-сержанта ОСОБА_1 водія автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 04.04.2006 року №3597-ІV, звільнено з військової служби у відставку за підпунктом “а” за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі. 
Визначено вважати ОСОБА_1 таким, що справи та посаду здав, з 10.01.2024 року виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, а зі сніданку 10.01.2024 року виключено з котлового забезпечення при військовій частині НОМЕР_1 та направлено до зарахування на облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В січні 2024 року Позивач звертався по телефону на гарячу лінію ІНФОРМАЦІЯ_4 з проханням надати належну оцінку вищевказаним наказам.
Листом за №117/ВихЗВГ/1131 від 10.02.2024 року ОСОБА_1 було повідомлено, що у відповідності до абзацу 2 пункту 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, (із змінами), для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків визначених пунктом 112 Положення.
Листом за №117/ВихЗВГ/1401 від 21.02.204 року ОСОБА_1 було повідомлено що відповідно до пункту 7 ч. 1 ст.22 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, граничний вік перебування на військовій службі для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду, з числа осіб: рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшинського офіцерського складу - до 60 років; вищого офіцерського складу - до 65 років.
Наказом № 70 від 11.03.2025 року внесені зміни до Наказу № 10 від 10.01.2024 року , де серед іншого зазначено дату звільнення - 22.01.2024 року , в частині обрахування вислуги років – 23 роки 3 місяця 22 дні та загальна вислуга років з урахуванням пільгової 28 років 10 місяців 20 днів, та в частині проведення виплат грошового забезпечення та надбавки за особливість проходження служби у розмірі 87, 8 % посадового окладу з урахуванням окладу за період з 01.01.2024 ро 22.01.2024 року (а.с. 112-113 ). 
Релевантні джерела права : 
Спірні відносини регулюються, Законом України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України № 2232-ХII), Законом України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20 грудня 1991 року № 2012-ХII з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України № 2012-ХII), Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі Положення № 1153/2008), Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року №402 (далі Положення № 402) 
Згідно частини 1 статті 2 Закону України №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частиною 4 цієї правової норми передбачено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Указом президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено військовий стан, який у наступному неодноразово продовжувався та дії по теперішній час 
Також відповідно до вищезазначеного указу Президента України, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини та громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 передбачає алгоритм проходження та прийняття на службу осіб втому числі під час введення особливого та воєнного періоду.
Абзацом 2 пункту 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, (із змінами), для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.
Пункт 112  Положення №1153/2008 передбачає випадки, коли Військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.
Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:
неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;
неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;
потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.
Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.
Порядок та умови звільнення військовослужбовців передбачені статтею 26 Закону України №2232-ХІІ
Пунктом “б” частини 1 статті 26 Закону України №2232-ХІІ визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.
Відповідно до пункту 2 частини 4 цієї правової норми, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану звільняються з військової служби, зокрема, на підставах:
а) за віком у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;
б) за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.
В свою чергу пунктом 7 частини 1 статті 22 Закону України №2232-ХІІ встановлено граничний вік перебування на військовій службі: для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду, з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу до 60 років.
Пунктом 6 цього Положення №1153/2008 передбачено, що початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом України №2232-ХІІ.
Згідно з пунктом 12 Положення №1153 зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Пункт 216 Положення №1153 встановлює, що на військову службу за призовом осіб офіцерського складу в разі потреби призиваються офіцери запасу за наказом Міністерства оборони України, в якому визначаються строки і чисельність призову за військово-обліковими спеціальностями.
Відповідно до пункту 217 цього Положення офіцери, призвані на військову службу, направляються у розпорядження відповідних командирів (начальників), які мають право призначати їх на посади, та переміщуються по службі на підставах і в порядку, визначених цим Положенням. Вони виконують обов`язки і користуються правами, пільгами і забезпечуються всіма видами забезпечення, що визначені законодавством.
Згідно пункту 218 Положення №1153 звільнення з військової служби офіцерів, які проходять військову службу за призовом, здійснюється на підставах, передбачених частиною 3 статті 26 Закону України №2232-ХІІ, в порядку, визначеному цим Положенням.
Підпунктом 2 пункту 225 Положення №1153 передбачено, що звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) на підставах, передбачених частиною 3, пунктом 2 частини 4, пунктом 3 частини 5 та пунктом 3 частини 6 статті 26 Закону України №2232-ХІІ у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.
Відповідно до пункту 233 Положення №1153, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:
підстави звільнення з військової служби;
думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;
районний (міський) військовий комісаріат, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Згідно пункту 235 Положення №1153 військовослужбовці протягом 12 місяців до досягнення граничного віку перебування їх на військовій службі направляються для визначення ступеня придатності до військової служби за станом здоров`я на обстеження до військово-лікарської комісії, висновки якої враховуються під час визначення підстав звільнення з військової служби.
Військовослужбовці за їх бажанням можуть не направлятися на обстеження військово-лікарською комісією в разі звільнення за віком у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі.
Пунктом 241 Положення №1153 закріплено, що військовослужбовці за наявності кількох підстав, передбачених, зокрема, підпунктами “а”, “б” пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України №2232-ХІІ для звільнення можуть обрати за бажанням одну з них.
Згідно пункту 242 Положення №1153 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання.
Пунктом 243 цього Положення передбачено, що після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби підстава звільнення зміні не підлягає, якщо при звільненні не допущені порушення законодавства і не виникли нові обставини, пов`язані зі звільненням.
Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначає Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170 з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Інструкція №170).
Пунктом 12.8 Інструкції №170 передбачено, що посадові особи відповідно до наданих їм прав зобов`язані звільнити з військової служби військовослужбовців, які досягли граничного віку перебування на військовій службі або які не виявили бажання укладати новий контракт.
Документи на звільнення військовослужбовців, які досягають граничного віку перебування на військовій службі або в яких закінчується строк контракту, направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення, не пізніше ніж за два місяці до досягнення військовослужбовцем граничного віку перебування на військовій службі або закінчення строку контракту.
Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до військової частини за місцем проходження військової служби у строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад, а також розрахунок військовослужбовців.
Якщо у військовослужбовця є одночасно право на звільнення з військової служби і за станом здоров`я, і за віком, то відповідно до пункту 241 Положення №1153 особа може самостійно обрати одну з підстав.
Висновки суду :
Щодо оскарження Наказу про переведення на іншу посаду без згоди військовослужбовця , суд вважає можливим акцентувати увагу сторін на том , що оскаржуваний наказ від 28.11.2023 року був прийнятий командиром військової частини під час дії військового часу в Україні, а від та відповідно до з п. 257 Положення «Про проходження служби у ЗСУ № 1153/2008 » призначення військовослужбовців на так позовні вимоги, щодо скасування наказу № 332-РС від 28.11.2023 року не належать задоволенню.
Як встановлено судом, та підтверджено матеріалами справи Позивач проходив службу у в/ч НОМЕР_2 за контрактом, який ним було укладено 26.01.2021 року , строк дії контракту з 10.02.2021 року по 10.02.2022 року (а.с. 107-108 п3, п 10). 
Указом президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено військовий стан. 
Станом на день введення військового стану в Україні термін дії Контракту з ОСОБА_1 вже сплив, а від так суд вважає, що посилання Позивача на частину 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок на військову службу » є недоречним, оскільки Позивач було звільнено з військової служби 10.01.2024 року вже не як військовослужбовця який проходив службу по контракту. 
Позивачем не надано до суду будь яких доказів того що він, до або після 28.01.2022 року (дати з якої Позивачеві виповнилося 60 років ) звертався до командира військової частини НОМЕР_2 з Рапортом , де висловлював бажання продовжувати військову службу після настання граничного віку військової служби. 
Виходячи з фактичних обставин справи , а саме те що наказ № 10-РС від 10.01.2024 року прийнятий під час проходження Позивачем лікування Відповідачем самостійно виплавлені допущені помилки та Наказом № 70 від 11.03.2025 року в оскаржуваний Наказ № 10- РС внесені зміни в часті дати звільнення ОСОБА_1 , обрахування стажу служби та виплати горошкового забезпечення за період з 10.01.2024 року по 22.01.024 року (наказ № 70 від 11.03.2025 року позивачем не оскаржувався ), суд приходить висновку , що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування Наказу № 10- РС «Про звільнення» не належать задоволенню.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Відповідач не довів правомірності своїх дій, що є підставою для задоволення позову.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 16.02.2026 р.

Суддя Н. В. Лісовська