ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року 
м. Київ

справа №300/2087/24
касаційне провадження № К/990/18914/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А., 
суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця  ОСОБА_1 
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Шевчук С.М.; судді: Кухтей Р.В., Нос С.П.)
у справі № 300/2087/24
за позовом Фізичної особи-підприємця  ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України 
про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
У березні 2024 року Фізична особа-підприємець  ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач, платник) звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі - ГУ ДПС в Івано-Франківській області, відповідач, контролюючий орган, податковий орган), Державної податкової служби України (далі - ДПС України), в якому просила:
визнати протиправними та скасувати рішення комісії ГУ ДПС в Івано-Франківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) від 30 листопада 2023 року №10060755/2831615063, № 10060760/2831615063, № 10060761/2831615063, № 10060756/2831615063, № 10060757/2831615063, № 10060758/2831615063;
зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН складені платником податкові накладні від 05 травня 2023 року № 95, від 10 травня 2023 року № 100, від 27 червня 2023 року № 148, від 13 липня 2023 року № 165, від 07 жовтня 2023 року № 249 датою їх фактичного подання.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, платник зазначила, що зупинення та подальша відмова у реєстрації податкових накладних є протиправними, оскільки господарські операції, за наслідками яких складено спірні податкові накладні, є реальними та здійснювалися в межах її основної господарської діяльності, підтверджуються первинними документами, а контролюючий орган, приймаючи оскаржувані рішення, не навів конкретних підстав, які б свідчили про недостатність або неналежність поданих пояснень і документів, обмежившись формальним посиланням на їх ненадання чи часткове надання.
Івано-Франківський окружний адміністративний суд рішенням від 26 грудня 2024 року позов задовольнив. 
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані рішення комісії контролюючого органу про відмову в реєстрації податкових накладних є протиправними, оскільки прийняті без дотримання вимог Податкового кодексу України (далі - ПК України) та Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі - Порядок № 1165), та Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі - Порядок № 520), а саме за відсутності належної конкретизації переліку документів, необхідних для підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, та без надання оцінки тим первинним документам і поясненням, які фактично були подані платником. Суд першої інстанції виходив з того, що квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних містили загальне посилання на критерій ризиковості та формальну пропозицію надати пояснення і документи, що позбавило платника можливості чітко зрозуміти, які саме обставини потребують підтвердження.
Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 02 квітня 2025 року скасував рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2024 року та прийняв нове рішення, яким відмовив в задоволенні позовних вимог. 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що надані позивачем пояснення та копії документів не є достатніми для усунення виявленого критерію ризиковості здійснення операцій, оскільки такими документами не підтверджено фактичної наявності у платника податку необхідних товарних залишків для здійснення спірних операцій з постачання у відповідних обсягах. Суд апеляційної інстанції зазначив, що подані договори та інші документи свідчать лише про намір здійснення господарських операцій, однак самі по собі не підтверджують фактичне придбання, виготовлення, оприбуткування та зберігання товару, який був предметом постачання за спірними податковими накладними. При цьому апеляційний суд звернув увагу на те, що після отримання повідомлень контролюючого органу про необхідність надання додаткових пояснень та документів платник податку не скористався наданим йому правом і не подала витребуваних документів, що, на переконання суду, свідчить про правомірність прийняття комісією регіонального рівня рішень про відмову в реєстрації податкових накладних та виключає підстави для їх скасування.
Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, ФОП ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року та залишити в силі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2024 року.
Мотивуючи касаційну скаргу, ФОП ОСОБА_1 зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, оскільки, скасовуючи законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, фактично підмінив стадію перевірки правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних оцінкою реальності господарських операцій, що виходить за межі предмета розгляду спорів цієї категорії. На думку позивача, апеляційний суд безпідставно поклав на платника обов`язок доводити фактичну наявність товарних залишків та виробничі процеси, тоді як у межах процедури, визначеної Порядками № 1165 та № 520, контролюючий орган зобов`язаний чітко та конкретно визначити перелік документів, необхідних для підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, та надати оцінку тим документам, які були фактично подані. Крім того, платник наголошує, що квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних містили загальні формулювання без конкретизації вимог, а тому неподання додаткових документів на подальшу вимогу контролюючого органу саме по собі не може вважатися достатньою та самостійною підставою для відмови в реєстрації податкових накладних за наявності поданих первинних документів, що підтверджують здійснення господарських операцій.
Верховний Суд ухвалою від 19 травня 2025 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою платника. 
23 травня 2025 року від ГУ ДПС в Івано-Франківській області надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він зазначив, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права, при цьому доводи касаційної скарги не спростовують правильності висновків суду апеляційної інстанції.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Судовий розгляд встановив, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 27 травня 2002 року та перебуває на обліку як платник податку на додану вартість з 11 березня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом від 10 березня 2004 року № НОМЕР_1
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 є діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами (КВЕД 46.13). Серед інших видів економічної діяльності зазначено, зокрема: лісозаготівлі (КВЕД 02.20), лісопильне та стругальне виробництво (КВЕД 16.10), підготовчі роботи на будівельному майданчику (КВЕД 43.12), будівництво доріг і автострад (КВЕД 42.11), вантажний автомобільний транспорт (КВЕД 49.41), виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів (КВЕД 16.12).
21 березня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УНІПЛИТ» (покупець) (далі - ТОВ «УНІПЛИТ») та ФОП ОСОБА_1 (постачальник) укладено договір поставки лісової сировини від 21 березня 2022 року № 56/09-2022, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити покупцю тріску технологічну з вмістом не менше 70 % хвойних та не більше 30 % м`яких порід, а покупець - прийняти товар і здійснити його оплату на умовах договору. Надалі сторонами укладено додаткову угоду до зазначеного договору, якою внесено зміни до його умов.
За наслідками виконання договірних зобов`язань ФОП ОСОБА_1 складено та подано на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні: від 05 травня 2023 року № 95, від 10 травня 2023 року № 100, від 27 червня 2023 року № 148, від 04 липня 2023 року № 158, від 13 липня 2023 року № 165, від 07 жовтня 2023 року № 249.
Відповідно до квитанцій від 17 травня 2023 року № 9115256754, від 24 травня 2023 року № 9120437727, від 13 липня 2023 року № 9170765468, від 19 липня 2023 року № 9178170549, від 25 липня 2023 року № 9180397046, від 20 жовтня 2023 року № 9278127572 реєстрацію зазначених податкових накладних зупинено з підстав відповідності операцій пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, а саме у зв`язку з тим, що обсяг постачання товару за кодом 4401 перевищує величину залишку, визначеного як різниця між обсягом придбання такого товару та обсягом його постачання. У квитанціях також містилася пропозиція надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних
На виконання зазначених квитанцій ФОП ОСОБА_1 подала до ДПС України письмові пояснення та копії документів на підтвердження здійснення господарських операцій, реєстрацію податкових накладних за якими зупинено, що підтверджується супровідними листами.
За результатами розгляду поданих пояснень та документів комісією ГУ ДПС в Івано-Франківській області платнику направлено повідомлення від 22 листопада 2023 року про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, зокрема щодо зберігання лісопродукції та транспортування деревини.
ФОП ОСОБА_1 додаткові документи та пояснення на виконання зазначених повідомлень не подала, що сторонами не заперечується.
Рішеннями комісії ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 30 листопада 2023 року № 10060755/2831615063, № 10060760/2831615063, № 10060761/2831615063, № 10060756/2831615063, № 10060757/2831615063, № 10060758/2831615063 відмовлено в реєстрації податкових накладних від 05 травня 2023 року № 95, від 10 травня 2023 року № 100, від 27 червня 2023 року № 148, від 13 липня 2023 року № 165 та від 07 жовтня 2023 року № 249 з підстав ненадання або часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів, необхідних для підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних.
Не погоджуючись із рішеннями комісії ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 30 листопада 2023 року про відмову в реєстрації податкових накладних, ФОП ОСОБА_1 06 грудня 2023 року подала до ДПС України скарги на зазначені рішення.
За результатами адміністративного оскарження ДПС України прийняті рішення від 15 грудня 2023 року № 85957/2831615063/2, № 85872/2831615063/2, № 85894/2831615063/2, № 85902/2831615063/2, № 85954/2831615063/2, № 85918/2831615063/2, якими скарги залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкових накладних - без змін, з мотивів ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання, зберігання та транспортування товару, у тому числі складських документів (інвентаризаційних описів), накладних та актів приймання-передачі.
Вважаючи зазначені рішення контролюючих органів такими, що порушують її права та законні інтереси, ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання їх протиправними та скасування, а також про зобов`язання зареєструвати відповідні податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд зазначає таке. 
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 187.1 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.
За правилами пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 10 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку № 520 (пункт 11 Порядку № 1165).
Пунктом 4 Порядку № 520 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 520 платник податку, який склав податкову накладну / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи:
договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
Письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» (пункт 7 Порядку № 520).
За правилами пункту 9 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених / оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Пунктом 10 Порядку № 520 визначено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення; та/або надання платником податку копій документів, складених / оформлених із порушенням законодавства.
Пунктом 12 Порядку № 520 передбачено, що Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Аналіз вказаних норм свідчить, що законодавець встановив чітку та послідовну процедуру реалізації обов`язку платника щодо реєстрації податкової накладної, яка поєднує як обов`язок платника податку належним чином документально підтвердити здійснення господарської операції, так і повноваження контролюючого органу здійснювати превентивний контроль за дотриманням вимог податкового законодавства.
У межах цієї процедури зупинення реєстрації податкової накладної не є санкцією, а виступає тимчасовим запобіжним заходом, спрямованим на перевірку достатності та належності документального підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній. Водночас реалізація такого заходу з боку контролюючого органу обумовлена обов`язком дотримання встановленого законом порядку, зокрема належного інформування платника про підстави зупинення реєстрації та перелік документів, необхідних для подальшого розгляду питання.
Разом із цим, у разі коли платник, будучи належним чином повідомленим про необхідність надання додаткових пояснень та копій документів, не скористався наданим йому правом на їх подання або скористався ним частково, негативні процесуальні наслідки такої поведінки покладаються саме на нього. За таких обставин контролюючий орган, діючи в межах та у спосіб, визначених Порядком № 520, має законні підстави для прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної без необхідності надання додаткової оцінки реальності господарської операції по суті.
Таким чином, відмова в реєстрації податкової накладної у випадку ненадання або часткового надання платником податку витребуваних пояснень і документів є не проявом надмірного формалізму з боку податкового органу, а наслідком невиконання платником податку встановленого законом процесуального обов`язку, що, у свою чергу, унеможливлює реалізацію податковим органом покладеної на нього функції оцінки достатності та належності поданих матеріалів.
Як установлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, після подання ФОП ОСОБА_1 первинних пояснень та документів на виконання квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних комісією регіонального рівня контролюючого органу платнику податку було направлено повідомлення від 22 листопада 2023 року про необхідність надання додаткових пояснень та документів. У зазначеному повідомленні контролюючим органом чітко та конкретно визначено перелік документів, подання яких є необхідним для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, а саме: документи, що підтверджують зберігання лісопродукції, а також товарно-транспортні накладні на транспортування деревини як від постачальників лісової сировини, зокрема філії «Ворохтянське лісове господарство», так і на транспортування готової продукції до ТОВ «УНІПЛИТ».
Водночас у встановлений Порядком № 520 строк ФОП ОСОБА_1 додаткові пояснення та копії витребуваних документів контролюючому органу не подала, що сторонами у справі не заперечується. За таких обставин комісія регіонального рівня, діючи відповідно до пунктів 9, 10 Порядку № 520, прийняла рішення про відмову в реєстрації податкових накладних з мотивів ненадання та часткового надання платником податку документів, необхідних для підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних.
Оцінюючи наведені обставини, Верховний Суд зазначає, що ненадання платником податку додаткових пояснень та документів, прямо й конкретно витребуваних контролюючим органом у межах процедури зупинення реєстрації податкових накладних, є самостійною та достатньою підставою для прийняття рішень про відмову в їх реєстрації за умови, що податковим органом дотримано вимог законодавства щодо змісту, форми та мотивованості відповідного повідомлення.
За таких умов відмова в реєстрації податкових накладних зумовлена не оцінкою реальності господарської операції по суті, а процесуальною поведінкою платника податку, який, будучи належним чином проінформованим про перелік необхідних документів, не скористався наданим йому правом на їх подання, що унеможливило здійснення контролюючим органом оцінки достатності та належності документального підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних.
Матеріалами справи підтверджено, що повідомлення контролюючого органу містило чіткий, конкретизований та зрозумілий перелік документів, необхідних для підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, зокрема документи щодо зберігання лісопродукції, а також товарно-транспортні накладні на транспортування деревини як від постачальників лісової сировини, так і при подальшому постачанні готової продукції покупцю, що унеможливлювало двозначне тлумачення вимог контролюючого органу та забезпечувало платнику податку реальну можливість подати саме ті документи, які були необхідними для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.
Враховуючи викладене, Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що контролюючий орган, діючи в межах наданих йому повноважень та у спосіб, визначений Податковим кодексом України і Порядком № 520, правомірно відмовив у реєстрації спірних податкових накладних, оскільки платник податку, будучи належним чином повідомленим про необхідність подання конкретно визначених додаткових пояснень та документів, не скористався наданим йому правом на їх подання, що унеможливило прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.
Посилання позивача на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах, наведених у касаційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки такі висновки сформульовані за інших фактичних обставин та за відмінних умов застосування норм Порядків № 1165 та № 520. У справах, на які посилається платник податку, суди встановили, що контролюючим органом не було конкретизовано перелік документів, необхідних для підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, або ж податковий орган фактично виходив за межі процедури зупинення реєстрації, здійснюючи оцінку реальності господарських операцій.
За таких обставин оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції відповідає вимогам законності й обґрунтованості, а доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки фактичних обставин справи та незгоди з правовою оцінкою, наданою судом апеляційної інстанції, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
За правилами частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова
Судді І. Я. Олендер
Р. Ф. Ханова