Справа №456/5472/21 Головуючий у 1 інстанції:Микитин В.Я. 
Провадження №22-ц/811/29/26 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

31 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.
секретар: Чиж Л.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області в складі судді Микитина В.Я. від 13 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, котре є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на 3/4 частини об?єкта нерухомого майна в порядку його поділу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення 41/42 ідеальних часток в належному особі на праві власності об?єкті нерухомого майна, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 серпня 2022 року первісні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на 3/4 частини об`єкта нерухомого майна, – задоволено частково.
Поділено майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а саме квартиру АДРЕСА_1 , без відступлення при цьому від засади рівності часток у такому нерухомому майні.
Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 .
У задоволенні решти первісних позовних вимог, – відмовлено.
Понесені ОСОБА_3 судові витрати у вигляді сплати судового збору за пред`явлені первісні позовні вимоги пропорційно до їх задоволення у розмірі 1 210 (одна тисяча двісті десять) грн 67 коп. компенсувати останній за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Решту судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 33 коп. за пред`явлення зазначених позовних вимог покладено на ОСОБА_3 та залишити за останньою.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені нею у зв`язку з розглядом справи пропорційно до задоволених первісних позовних вимог судові витрати у вигляді сплати коштів на професійну правничу допомогу у розмірі 4 666 (чотири тисячі шістсот шістдесят шість) грн 67 коп. Решту судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, у сумі 2 333 (дві тисячі триста тридцять три) грн 33 коп. покладено на ОСОБА_3 та залишено за останньою.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення 41/42 ідеальних часток в належному особі на праві власності об`єкті нерухомого майна, – задоволено частково.
Визначено за ОСОБА_2 1/2 ідеальну частку у належній йому на праві власності квартирі АДРЕСА_1 .
У задоволенні решти зустрічних позовних вимог, – відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_3 у дохід держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір за пред`явлення ОСОБА_2 зустрічних позовних вимог пропорційно до їх задоволення у сумі 472 (чотириста сімдесят дві) грн 57 коп.. Решту судового збору у сумі 519 (п`ятсот дев`ятнадцять) грн 83 коп. за пред`явлення зазначених позовних вимог компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2022 року відмовлено в ухваленні додаткового рішення на підставі заяви відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , поданої через представницю – адвокатку Муралло Марію Степанівну, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 456/5472/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, котре є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на 3/4 частини об`єкта нерухомого майна в порядку його поділу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення 41/42 ідеальних часток в належному особі на праві власності об`єкті нерухомого майна.
Постановою Львівського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року апеляційну скаргу представниці ОСОБА_2 – ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 серпня 2022 року – залишено без задоволення. Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 серпня 2022 року – залишено без змін. Апеляційну скаргу представниці ОСОБА_2 – ОСОБА_1 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2022 року – залишено без задоволення. Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2022 року – залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 10 грудня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року в частині залишення без змін ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2022 року скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 серпня 2022 року та в іншій частині постанову Львівського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року залишено без змін.
Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2022 року оскаржила ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2022 року та направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Зазначає, що ухвалюючи рішення в частині зустрічного позову суд не вирішив питання про судові витрати, які понесені відповідачем за цим позовом. У зустрічній позовній заяві позивач зазначив, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження цього до матеріалів справи долучено договір про надання професійної правничої допомоги, відповідно до п. 4.2 якого сторони погодили, що гонорар адвокатки за підготовку заяв по суті справи та виконання інших необхідних дій становить загалом 6000 грн, з яких: 500 грн — консультація, 1000 грн — ознайомлення з матеріалами, 4500 грн — підготовка та складання зустрічного позову. Факт надання вказаних послуг підтверджується актом №1 від 17 січня 2022 року. Крім того, за умовами договору сторони погодили, що винагорода адвокатки за участь у кожному судовому засіданні становить 2000 грн. Адвокатка Муралло М.С. брала участь у двох судових засіданнях, у зв`язку з чим загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 10000 грн.
В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів заяви про ухвалення додаткового рішення суду, заяву позивачки за первісним позовом про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволенняз таких підстав.
Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.59 Конституції України, ст.ст. 3, 10, 89, 133, 137, 141, 270 ЦПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст.ст.1, 30 Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, постанову Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанову Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі №520/8309/18, постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі №662/397/15-ц, п.268 справи Європейського суду з прав людини «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04), та відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, – виходив з того, що відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 17.01.2022 у зустрічній позовній заяві у даній справі зроблено заяву щодо попереднього орієнтовного розрахунку сум судових витрат, які він очікував понести, що свідчить про виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України. З матеріалів цієї справи відомо, що 03.01.2022 між відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 й адвокаткою Муралло М.С. було укладено договір про надання правничої допомоги № 1-ММ. За цим договором замовник доручає, а адвокатка бере на себе зобов`язання надати правову допомогу у обсязі та на умовах, передбачених цим договором. За змістом пункту 4.2. цього договору сторони узгодили фіксований розмір гонорару, який становить 9 000 грн та інші види послуг, яких ціна узгоджена. При цьому, в силу пунктів 4.6.-4.7. цього договору, замовник зобов`язувався сплатити гонорар, розрахований згідно з пунктами 4.1.-4.5. цього договору та підтверджений актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом тридцяти календарних днів з моменту ухвалення Стрийським міськрайонним судом Львівської області остаточного рішення у справі незалежно від результатів такого рішення. Оплата підлягає перерахуванню замовником на розрахунковий чи картковий рахунок адвокатки або внесенню готівкою в касу адвокатки. Також, до зустрічної позовної заяви від 17.01.2022 у даній справі долучено акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №1, згідно якого детальний опис виконаних робіт складається не у грошовому виразі, а у часовому, та, одночасно, не містись будь якої суми, що підлягала б розподілу, як сума судових витрат. Між тим, у поданій заяві про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, її автор зазначає, що відповідно до пункту 4.2. договору про надання правничої допомоги № 1-ММ від 03.01.2022 року, сторони узгодили гонорар в загальному розмірі 6 000 грн. Доказів того, що відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 протягом тридцяти календарних днів з моменту ухвалення рішення у даній справі, тобто у період з 08.08.2022 по 08.09.2022, сплачено й в якому саме розмірі гонорар адвокатці Муралло М.С. в один із способів, визначених у пункті 4.7. цього договору, суду не подано й такі докази у матеріалах справи відсутні. Суд, приймаючи до уваги, що чинним цивільним процесуальним законодавством обмежено можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому судовому рішенні саме після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті, вважав за необхідне наголосити на необхідності неухильного дотримання стороною у такому випадку свого процесуального обов`язку щодо документального підтвердження та доведення понесення відповідних судових витрат, так як відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Такого процесуального обов`язку ані відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 ані його представницею – адвокаткою Муралло М.С. виконано не було. Суд, розглянувши безпосередньо зібрані у цій справі докази через призму поданої відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 через свою представницю – адвокатку Муралло М.С. заяви від 31.08.2022 про ухвалення додаткового рішення в аспекті понесених останнім судових витрат, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про те, що належить постановити ухвалу, якою відмовити в ухваленні додаткового рішення на підставі вказаної заяви відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , поданої через його уповноважену представницю – адвокатку Муралло М.С., про ухвалення додаткового рішення.
Колегія суддів вважає, що такі висновки зроблені судом без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи; висновки суду обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають; обставини, які суд вважав встановленими, – не доведені, а тому ухвала суду підлягає скасуванню.
У листопаді 2021 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, котре є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на 3/4 частини об?єкта нерухомого майна в порядку його поділу, у якому просила:
- поділити майно колишнього подружжя, яке складається з квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 60,8 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м. Відступити від рівності часток подружжя та визнати за ОСОБА_5 право власності на 3/4 ідеальної частки вказаної квартири.
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що сторони у справі у період з 22 серпня 2015 року по 19 травня 2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий було розірвано на підставі рішення Бориславського міського суду Львівської області від 19 травня 2021 року у справі №438/1928/20, що набрало законної сили. За час перебування у зазначеному шлюбі у сторін у справі народилося двоє дітей, а саме дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є малолітніми та після розірвання зазначеного шлюбу фактично залишилися проживати разом із матір`ю, проте зберігають зареєстроване місце свого проживання разом із батьком. Також за час перебування у зазначеному шлюбі сторонами у справі з метою забезпечення усіх членів сім`ї колишнього подружжя сторін та в інтересах цієї сім`ї було набуто квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, незважаючи оформлення права власності на таку квартиру виключно за відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 , така є об`єктом права спільної сумісної власності. Відтак спірна квартира підлягає поділу, при котрому є необхідність у відступленні від засад рівності часток у цій квартирі, оскільки відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 як батько ухиляється від участі в утриманні вищевказаних малолітніх дітей, зокрема не сплачує присуджені за рішенням суду аліменти, хоча має таку можливість. При цьому діти перебувають на утриманні виключно позивачки за первісним позовом та відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_3 як їх матері, а розмір присуджених батькові до сплати аліментів на дітей є мінімальним. Добровільної згоди щодо поділу спірної квартири як об`єкта права спільної сумісної власності їх колишнього подружжя між сторонами у справі не досягнуто, у зв`язку з чим такий поділ може бути проведений виключно на підставі рішення суду, із відступленням при цьому від розміру часток, тобто право на 3/4 ідеальних частини цієї квартири може бути визнано за позивачкою за первісним позовом та відповідачкою за зустрічним позовом ОСОБА_3 , а решта 1/4 ідеальна частина цієї квартири може бути визначена за відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 як її власником.
У січні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_5 про визначення 41/42 ідеальних часток в належному особі на праві власності об?єктів нерухомого майна, у якому просив: 
- визначити за ОСОБА_2 41/42 ідеальних часток у належній йому на праві власності квартирі АДРЕСА_1 . 
Зустрічний позов обґрунтовував тим, що спірна квартира хоча й була набута за час перебування сторін у справі у зареєстрованому шлюбі з метою забезпечення усіх членів сім`ї колишнього подружжя таких сторін у справі та в інтересах цієї сім`ї, проте була придбана у переважній більшості за кошти адресної допомоги на придбання житла відповідно до Порядку придбання житла для учасників антитерористичної операції та родин Героїв Небесної Сотні на умовах співфінансування та на виконання рішення Львівської обласної ради №552 від 05.12.2017 «Про затвердження Комплексної програми соціальної підтримки у Львівській області учасників АТО та їхніх родин, бійців-добровольців АТО, а також родин Героїв Небесної Сотні на 2018-2020 роки», й такі кошти надавались відповідачеві за первісним позовом та позивачеві за зустрічним позовом ОСОБА_2 як учаснику АТО згідно із субвенціями з обласного та місцевого бюджетів у сумі 347 306 грн 99 коп. та 231 538 грн 00 коп. відповідно, що становить 41/42 частки спірної квартири, а власні кошти його з позивачкою за первісним позовом та відповідачкою за зустрічним позовом ОСОБА_3 колишнього подружжя на придбання цієї квартири становили лише 28 845 грн 01 коп., котрі власне були їх спільно нажитим майном й становлять 1/42 частки спірної квартири. Тому 41/42 частки у спірній квартирі, належній відповідачеві за первісним позовом та позивачеві за зустрічним позовом ОСОБА_2 , є його особистою власністю, а не об`єктом спільної сумісної власності їх з позивачкою за первісним позовом та відповідачкою за зустрічним позовом ОСОБА_3 колишнього подружжя, відповідно спірна квартира у наведеній частині поділу не підлягає, а згадана частка підлягає визначенню виключно за відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 .
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 серпня 2022 року первісні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на 3/4 частини об`єкта нерухомого майна, – задоволено частково.
Поділено майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а саме квартиру АДРЕСА_1 , без відступлення при цьому від засади рівності часток у такому нерухомому майні.
Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 .
У задоволенні решти первісних позовних вимог, – відмовлено.
Понесені ОСОБА_3 судові витрати у вигляді сплати судового збору за пред`явлені первісні позовні вимоги пропорційно до їх задоволення у розмірі 1 210 (одна тисяча двісті десять) грн 67 коп. компенсувати останній за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Решту судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 33 коп. за пред`явлення зазначених позовних вимог покладено на ОСОБА_3 та залишити за останньою.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені нею у зв`язку з розглядом справи пропорційно до задоволених первісних позовних вимог судові витрати у вигляді сплати коштів на професійну правничу допомогу у розмірі 4 666 (чотири тисячі шістсот шістдесят шість) грн 67 коп. Решту судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, у сумі 2 333 (дві тисячі триста тридцять три) грн 33 коп. покладено на ОСОБА_3 та залишено за останньою.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення 41/42 ідеальних часток в належному особі на праві власності об`єкті нерухомого майна, – задоволено частково.
Визначено за ОСОБА_2 1/2 ідеальну частку у належній йому на праві власності квартирі АДРЕСА_1 .
У задоволенні решти зустрічних позовних вимог, – відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_3 у дохід держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір за пред`явлення ОСОБА_2 зустрічних позовних вимог пропорційно до їх задоволення у сумі 472 (чотириста сімдесят дві) грн 57 коп.. Решту судового збору у сумі 519 (п`ятсот дев`ятнадцять) грн 83 коп. за пред`явлення зазначених позовних вимог компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У вересні 2022 року адвокатка Муралло М.С. в інтересах ОСОБА_2 подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила:
- ухвалити у справі додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати, понесенні під час розгляду справи, в розмірі 5000 грн. 
В обґрунтування заяви зазначала, що суд, ухвалюючи рішення в частині часткового задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення 41/42 ідеальних часток в належному особі на праві власності об`єкті нерухомого майна, не вирішив питання про судові витрати, які понесені ОСОБА_2 за цим позовом. Зазначала, що разом з пред`явленням зустрічного позову позивачем в такому зазначено, що він очікує понести витрати на професійну правничу допомогу та окрім цього, долучено договір про надання професійної правничої допомоги, за умовами якого (п.4.2) сторони узгодили, що за написання адвокаткою по суті справи та вчинення інших дій розмір гонорару в загальному становить 6000 грн., з яких 500 грн. консультації, 1000 грн. – ознайомлення, 4500 грн. – підготовка і складання зустрічного позову. Факт надання цих послуг засвідчується актом №1 від 17.01.2022. Крім того, сторони узгодили, що за кожну участь в судовому засіданні розмір гонорару адвокатки становить 2000 грн. Адвокатка Муралло М.С. приймала участь у двох судових засіданнях, що підтверджується Журналом судових засідань. Загалом, розмір витрат на професійну правничу допомогу становлять 10000 грн. Таким чином, пропорційно розміру задоволених позовних вимог суд повинен був стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму витрат на професійну правничу допомогу.
У вересні 2022 року ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 подала до суду заяву, в якій просила:
- відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати.
В обґрунтування заяви зазначала, що в Договорі №1-ММ від 03.01.2022 року не вказано твердої домовленої суми гонорару. З п.4.2. Договору можна зробити висновок, що розмір гонорару змінний в залежності від наданих послуг, а п.4.5. та п.4.6. Договору визначено, що розрахунок гонорару проводиться на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Зазначала, що адвокаткою Муралло М.С. до матеріалів справи долучено тільки один акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), з якого неможливо встановити на яку суму надано адвокаткою послуги. Жодних розрахунків гонорару, пред`явлених рахунків клієнту для оплати – адвокаткою не було надано. Документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвокатці та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору, також не долучались.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Згідно ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України, Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги – це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Вказане відповідає правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №671/1957/20.
Відмовляючи в задоволенні заяви Муралло М.С. в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення суд першої інстанції виходив з того, що акт приймання-передавання не містить будь-якої суми, що підлягала б розподілу, як сума судових витрат. Також суд першої інстанції вказав, що у поданій заяві про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених судових витрат представниця ОСОБА_2 адвокатка Муралло М. С. зазначила, що відповідно до пункту 4.2. договору про надання правничої допомоги № 1-ММ від 03 січня 2022 року сторони узгодили гонорар у загальному розмірі 6 000,00 грн. Однак, доказів того, що ОСОБА_2 протягом тридцяти календарних днів з моменту ухвалення рішення у справі, тобто у період з 08 серпня 2022 року до 08 вересня 2022 року, сплатив гонорар адвокату Муралло М. С. в один із способів, визначених у пункті 4.7 договору про надання правничої допомоги, суду не надано і такі докази у матеріалах справи відсутні.
Однак, колегія суддів звертає увагу на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, 17 січня 2022 року ОСОБА_2 у зустрічному позові, зокрема, заявив щодо попереднього орієнтовного розрахунку сум судових витрат, які він очікував понести, що свідчить про виконання вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України. 
Також, 03.01.2022 року між адвокаткою Муралло Марією Степанівною та ОСОБА_2 укладено Договір про надання правничої допомоги №1-ММ.
Відповідно до п.1.1. вказаного Договору, замовник доручає, а адвокатка бере на себе зобов`язання надати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором.
Відповідно до п.4.1. вказаного Договору, сторони відповідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» узгодили фіксований розмір гонорару Адвокатки за виконання нею зобов`язань, передбачених Договором.
Відповідно до п.4.2. вказаного Договору, за написання Адвокаткою заяв по суті справи розмір Адвокатки становить 9000 гривень, з яких – 5000 гривень консультація, за ознайомлення з позовом ОСОБА_5 про поділ майна подружжя – 1000 гривень, підготовка та складання зустрічної позовної заяви – 4500 гривень, за написання письмових заперечень на відзив – 3000 гривень. 
Відповідно до п.4.3. вказаного Договору, за написання будь-якої заяви з процесуальних питань та клопотань гонорар Адвокатки становить 2000 грн. за кожну таку заяву або клопотання.
Відповідно до п.4.4. вказаного Договору, за участь Адвокатки у судовому засіданні сторони погодили наступний розмір гонорару Адвокатки – 2000 гривень за одне засідання.
Відповідно до п.4.5. вказаного Договору, сторони погодили, що факт виконання Адвокаткою своїх зобов`язань за цим Договором підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), який складається щоразу і який є підставою для проведення розрахунків. Участь Адвокатки в судовому засіданні підтверджується протоколом судового засідання.
Відповідно до п.4.6. вказаного Договору, замовник зобов`язується сплатити гонорар, розрахований згідно з пунктами 4.1.-4.5. цього Договору та підтверджений актами приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом 30 календарних днів з моменту прийняття Стрийським міськрайонним судом Львівської області кінцевого рішення у справі незалежно від результатів такого вирішення, в тому числі у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або укладення мирової угоди. 
Відповідно до п.7.1. вказаного Договору, цей Договір набирає чинності з дня його підписання та діє до закінчення справи у всіх судових інстанціях. 
17 січня 2022 року між адвокаткою Муралло Марією Степанівною та ОСОБА_2 складено Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №1.
Відповідно до вказаного Акту, адвокатка передала, а клієнт прийняв послуги з надання правничої допомоги, щодо підготовки та подання до суду зустрічної позовної заяви про визначення часток у спільному майні подружжя, які надані належним чином та в повному обсязі, а саме:
1. Усна консультація, формування позиції захисту – 2 год.;
2. Пошук, вивчення та аналіз рішень та розпоряджень державних органів влади та органів місцевого самоврядування – 5 год.;
3. Вивчення позовної заяви, підготовка та написання зустрічного позову на основі сформованої позиції – 8 год.
Всього: 15 годин.
Відповідно до п.4 вказаного Акту, підписанням цього акту Замовник підтверджує факт отримання зазначених послуг, в тому числі складання зустрічної заяви з усіма необхідними додатками, яка готова до відправлення учасником справи та подачі до суду. 
Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_2 не надав суду доказів оплати послуг щодо надання професійної правничої допомоги.
Однак, згідно з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. 
Подібний висновок викладено також у постановах Верховного Суду від 08 вересня 2025 року у справі № 715/2449/23 (провадження № 61-14715св24), від 22 жовтня 2025 року у справі № 678/1641/23 (провадження № 61-9770св25).
Вищенаведеного судом першої інстанції не враховано та помилкового вказано на відсутність доказів оплати послуг щодо надання професійної правничої допомоги як на підставу для відмови в ухваленні додаткового рішення у справі.
Що стосується висновків суду першої інстанції про те, що акт приймання-передавання не містить будь-якої суми, що підлягала б розподілу, як сума судових витрат та що у змісті договору про надання правничої допомоги № 1-ММ від 03.01.2022 року містяться суперечності, в якому зокрема вказується первинно сума гонорару у розмірі 9 000 грн., а в поданій заяві про ухвалення додаткового рішення, з посиланням на пункт 4.2. названого договору, зазначається гонорар у розмірі 6 000 грн., то колегія суддів зазначає таке.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19).
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, заява № 19336/04, § 268).
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені у частині третій статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24).
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження №11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Так, у поданій до суду першої інстанції заяві про ухвалення додаткового рішення від 05 вересня 2022 року, адвокатка Муралло М. С., посилаючись на часткове задоволення вимог зустрічного позову ОСОБА_2 , просила стягнути 5 000,00 грн. як гонорар з урахуванням: 6 000, 00 грн. гонорару відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги (500,00 грн. – консультації, 4 500,00 грн. – підготовка і написання зустрічного позову, 1 000,00 грн. – ознайомлення, участі у двох судових засіданнях – 2 000,00 грн. х 2 = 4 000,00 грн. + 6 000,00 грн. = 10 000,00 грн./ 2).
Вказаний розрахунок здійснено відповідно до п.4.2. Договору про надання правничої допомоги №1-ММ укладеного між адвокаткою Муралло Марією Степанівною та ОСОБА_2 03.01.2022 року, відповідно до якого за написання Адвокаткою заяв по суті справи розмір гонорару Адвокатки становить 9000 гривень, з яких – 5000 гривень консультація, за ознайомлення з позовом ОСОБА_5 про поділ майна подружжя – 1000 гривень, підготовка та складання зустрічної позовної заяви – 4500 гривень, за написання письмових заперечень на відзив – 3000 гривень. 
Що стосується участі адвокатки у судових засідання в суді першої інстанції, то відповідно до п.4.5. сторони погодили, що факт виконання Адвокатом своїх зобов`язань за цим Договором підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), який складається щоразу і який є підставою для проведення розрахунків. Участь Адвоката в судовому засіданні підтверджується протоколом судового засідання.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 брала участь у двох судових засіданнях в суді першої інстанції, що підтверджується протоколами судових засіданнях (т.1, а.с.97-98, 134-135).
Окрім того, слід вказати про те, що представниця позивача за зустрічним позовом брала участь в суді першої інстанції при розгляді первісного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, котре є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на 3/4 частини об?єкта нерухомого майна в порядку його поділу, та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення 41/42 ідеальних часток в належному особі на праві власності об?єкті нерухомого майна.
Вказане, зокрема підтверджується Актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №1, в якому вказані дії по наданню правничої допомоги при розгляді двох позовів.
Відтак, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 підтвердила факт виконання адвокаткою своїх зобов`язань у розгляді двох окремих позовів за Договором про надання правничої допомоги №1-ММ на суму 10000 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №1 та наявними в матеріалах справи протоколами судових засідань.
Однак, зважаючи на те, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 серпня 2022 року первісні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на 3/4 частини об`єкта нерухомого майна, – задоволено частково, а саме на 66,66% (відповідно заперечення відповідача за первісним позовом задоволено на 33,34%), зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення 41/42 ідеальних часток в належному особі на праві власності об`єкті нерухомого майна, – задоволено частково на 51,21%, – слід пропорційно до задоволених позовних вимог обох позовів здійснити розподіл витрат понесених стороною відповідача за первісним та позивача за зустрічним позовом на професійну правничу допомогу понесену в суді першої інстанції.
Так, слід стягнути з ОСОБА_3 в користь позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 4227,50 грн. витрат на професійну правничу допомогу понесену в суді першої інстанції (1667 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу при розгляді первісного позову, враховуючи те, що заперечення відповідача за первісним позовом задоволено на 33,34% (5000*33,34%); 2560,50 понесених витрат на професійну правничу допомогу при розгляді первісного позову, враховуючи те, що зустрічний позов задоволено на 51,21% (5000*51,21%)), вважаючи, також, таку суму достатньою та співмірною складності справи та діям, що вчинені представницею сторони при її розгляді.
Враховуючи вказане, доводи заяви та апеляційної скарги слід визнати частково обґрунтованими та такі заяву та апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
Оскаржувану ж ухвалу суду слід скасувати з ухваленням нового додаткового рішення про задоволення заяви частково, яким слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2  – 4227,50 грн. витрат на правничу допомогу понесених в суді першої інстанції. В задоволенні решти вимог заяви слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 – задовольнити частково.
Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2022 року – скасувати та ухвалити у справі нове додаткове рішення, яким заяву Муралло Марії Степанівни в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2  – 4227,50 грн. витрат на правничу допомогу понесених в суді першої інстанції.
В задоволенні решти вимог заяви – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 31 березня 2026 року.

Головуючий:    Я.А. Левик

Судді:   Н.П. Крайник 

М.М. Шандра