ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/11101/25 Суддя (судді) першої інстанції: Лариса ЖИТНЯК

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Аліменка В.О.,
суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю., 
за участю секретаря Коренко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Корюківського відділу ДВС у Корюківському районі Чернігівської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Корюківського відділу ДВС у Корюківському районі Чернігівської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: Державна служба України з безпеки на транспорті про скасування постанов
В С Т А Н О В И Л А
Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Корюківського відділу державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просив:
- визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Корюківського відділу державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Луцук Юлії Василівни про відкриття виконавчого провадження від 24.09.2025 ВП НОМЕР_1, про арешт коштів боржника від 24.09.2025 ВП НОМЕР_1, про стягнення виконавчого збору від 24.09.2025 ВП НОМЕР_1, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 24.09.2025 ВП НОМЕР_1.
Позов обґрунтовано тим, що відповідач виніс оскаржувану постанову без дотримання абзацу п`ятнадцятого пункту 10-2 розділу XIII (Прикінцеві та перехідні положення) Закону № 1404 щодо заборони відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території місцезнаходження позивача.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року позов задоволено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що станом на день прийняття державним виконавцем оскаржуваних постанов, відповідач знаходився на території проведення бойових дій, а тому виконавець не мав права виносити оскаржувані постанови. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 25.09.2025 позивачу було заблоковано банківські рахунки, оскільки 24.09.2025 старшим державним виконавцем Корюківського відділу державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Луцук Юлією Василівною було відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1 з виконання Постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 09.07.2025 №098963 Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення з позивача 34000,00 грн. штрафу. Крім того, в рамках відкритого виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 старшим державним виконавцем Корюківського відділу державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Луцук Юлією Василівною було винесено постанову від 24.09.2025 про арешт коштів боржника, постанову від 24.09.2025 про стягнення виконавчого збору, постанову від 24.09.2025 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, та було накладено арешт на кошти позивача. Підставою для відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 стала заява про відкриття виконавчого провадження виконуючого обов`язки начальника відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті Руслана Петренка від 17.09.2025 та додана до неї постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 09.07.2025 №098963 виконуючого обов`язки начальника відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті Руслана Петренка про стягнення з автомобільного перевізника фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 34000 гривень.
При цьому постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 09.07.2025 №098963 Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення з позивача 34000,00 грн. штрафу не набрала законної сили, оскільки в установленими законом строки, 16.07.2025 позивач звернувся до Державної служби Україн з безпеки на транспорті зі скаргою, а 12.08.2025 позивачем подано до Чернігівського окружного адміністративного суду позов про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 09.07.2025 №098963 виконуючого обов`язки начальника відділу державного нагляду (контролю).
Також позивач зазначає, що в силу пункту 3.7 розділу І наказу від 28.02.2025 №376 Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» територію Корюківської міської територіальної громади з 01.12.2024 віднесено до території активних бойових дій. Отже відповідно до ст.4 Закону №1404-VIII «Про виконавче провадження», заборона відкривати виконавчі провадження та вчиняти виконавчі дії на території Корюківської міської територіальної громади діє з 01.12.2024. За таких обставин вважає, що, у відповідача відсутні правовові підстави для винесення оскаржуваних постанов.
Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження та примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), в контексті статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1404-VIII) розуміють сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом частини 5 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом № 2102-IX від 24.02.2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому строк дії воєнного стану продовжено.
19 серпня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння процесам релокації підприємств в умовах воєнного стану та економічного відновлення держави» від 28.07.2022 № 2468-IX, пунктом 6 статті 13 якого у розділі XIII «Прикінцеві та перехідні положення» в Законі №1404-VIII абзац п`ятнадцятий пункту 10-2 викладено в такій редакції:
«Забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також прилеглих до неї територій».Як вбачається з матеріалів справи, місцезнаходженням позивача та відповідача є Запорізька міська територіальна громада Запорізької області з адміністративним центром в місті Запоріжжя.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 248 від 28.10.2022), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за №453/37789, затверджено Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року.
Так, згідно з пунктом 3.7 розділу І наказу від 28.02.2025 №376 Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» територію Корюківської міської територіальної громади з 01.12.2024 віднесено до території активних бойових дій.
Тобто, станом на час винесення відповідачем оскаржуваних постанов від 24.09.2025 року, територія Запорізького району Корюківської міської територіальної громади входила до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією та як наслідок відповідач мав діяти з дотриманням вимог абзацу п`ятнадцятого пункту 10-2 розділу XIII (Прикінцеві та перехідні положення) Закону № 1404 щодо заборони відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваної постанови та як наслідок наявності підстав для її скасування.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Корюківського відділу ДВС у Корюківському районі Чернігівської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року- без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма

Повне судове рішення складено « 24» лютого 2026 року.