Номер провадження: 22-ц/813/1466/26 
Справа № 491/1055/23
Головуючий у першій інстанції Надєр Л. М.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк», представника Пасечник Ю.А.,
відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , представника Боднар М.О., 
переглянувши справу №491/1055/23 за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про захист прав споживача шляхом стягнення безпідставно списаних коштів за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 18 грудня 2024 року у складі судді Надєр Л.М., -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ «Райффайзен Банк», звернувшись 15 вересня 2023 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що 15 березня 2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк», та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір на підставі Заяви про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» №010/79790/82/1032611, на підставі чого банк надав ОСОБА_1 грошові кошти з поточним лімітом на дату початку кредитування в розмірі 5000,00 грн. строком на 48 місяців. ОСОБА_1 як позичальник у свою чергу зобов`язався належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту, сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 48% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору на адресу позичальника банком направлено Вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань, проте у зазначені кредитором строки вимога не була виконана. Станом на 05 липня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором склала 76192,90 грн. (заборгованість за дозволеним овердрафтом в розмірі 64000,00 грн., заборгованість за недозволеним овердрафтом в розмірі 12102,90 грн., в тому числі прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску в розмірі 18249,92 грн.). 
Позивач АТ «Райффайзен Банк» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 за Заявою про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» №010/79790/82/1032611 від 15 березня 2021 року заборгованість станом на 07 липня 2023 року в сумі 76102,90 грн.; витрати на сплату судового збору в сумі 2684,00 грн. (т.1 а.с.10-12).
Ухвалою судді Ананьївського районного суду Одеської області від 05 грудня 2023 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.118).
Ухвалою судді Ананьївського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 в межах суми стягнення (т.1 а.с.59-61).
Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, зазначивши у відзиві та поданому 16 березня 2024 року зустрічному позові, що став жертвою шахраїв, які невідомим чином зняли з банківської картки № НОМЕР_1 кошти в сумі 65599,35 грн. 01 березня 2023 року о 20:40 годин. Подано заяву про злочин до поліції, повідомлено банк. За наслідками розслідування пряму причетність ОСОБА_1 на підтвердження заявки на ліміт овердрафту в розмірі 65599,35 грн. та отримання цих коштів на рахунок з подальшим переводом коштів на інші невідомі рахунки не підтверджено. На звернення до банку з проханням повернути безпідставно списані кошти з його карткового рахунку отримав відмову з посиланням на відсутність підстав. ОСОБА_1 зазначив, що після встановлення розміру кредитного ліміту 09 листопада 2021 року в сумі 61700,00 грн. більше будь-яких дій не вчиняв, заяв про збільшення ліміту до 64000,00 грн. не подавав. При зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості АТ «Райффайзен Банк» не надав доказів здійснення з боку ОСОБА_1 дій щодо збільшення кредитного ліміту з 61000 грн. до 64000 грн. та подальше його використання шляхом переказу через три успішні трансакції за допомогою системи www.ipay.ua p2p на загальну суму 63645,00 грн. (25255,00 грн., 15155,00 грн., 23235,00 грн.), тому кошти в загальній сумі 65599,39 грн. підлягають поверненню ОСОБА_1 як безпідставно списані. ОСОБА_1 як користувач картки своїми діями чи бездіяльністю не сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Списання грошових коштів з карткового рахунку ОСОБА_1 відбулося не за його розпорядженням, тому він не повинен нести відповідальність за такі операції. Виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, позивач повідомив про цей факт банк та звернувся до правоохоронних органів. Відсутність вироку у кримінальній справі за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами грошовими коштами із використанням карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , не є підставою для відмови у позові (т.2 а.с.16-20).
Відповідач ОСОБА_1 у зустрічному позові просив:
стягнути з АТ «Райффайзен Банк» на користь ОСОБА_1 безпідставно списані грошові кошти з особистого рахунку у сумі 65599,35 грн.;
стягнути судові витрати (т.2 а.с.1-5). 
Позивач АТ «Райффайзен Банк» надано відповідь на відзив, за змістом якої вказав, що збільшення кредитного ліміту відбулось у відповідності до умов Кредитного договору, Публічної угоди, Правил банківського обслуговування та Технологічної карти. Клієнт був проінформований про збільшення ліміту шляхом надсилання йому SMS-повідомлення. Використання позичальником за рахунок кредиту будь-якої суми коштів розглядається сторонами як згода позичальника на продовження строку дії та суми наданого кредиту. Розрахунок заборгованості, наданий до суду в якості доказу на підтвердження наявної заборгованості, містить всі необхідні та достатні відомості, а тому відповідає всім необхідним критеріям та є належним доказом у справі. Щодо шахрайства, то відомості за даним фактом до ЄРДР не внесені у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення. Слідчо-оперативні дії за даним фактом не проводились у зв`язку з відсутністю відомостей в ЄРДР. Кримінальне провадження не відкрито. ОСОБА_1 зазначив, що незаконне списання коштів відбулося через надходження на телефон смс-повідомлення про можливість отримати безповоротну державну матеріальну допомогу, після відкриття смс-повідомлення на телефон почали надходити смс-повідомлення про проходження авторизації через особистий кабінет в банку, що насторожило відповідача і він зателефонував на гарячу лінію банку. Отже, ОСОБА_2 відкрив смс-повідомлення про отримання безповоротної державної матеріальної допомоги, а, отримавши повідомлення про отримання матеріальної (грошової) допомоги, ОСОБА_1 перейшов за посиланням для отримання нібито безповоротної державної матеріальної допомоги, тим самим сам вчинив дії шляхом розголошення даних своєї платіжної картки та одноразових паролів, що надходили у смс-повідомленнях та своїми діями сприяв ймовірному незаконному використанню стосовно нього інформації. Щодо звернень ОСОБА_1 в Банк, то за результатами звернень клієнта йому надано письмові відповіді. Зустрічна позовна заява подана з порушенням вимог статті 193 ЦПК України, зустрічні вимоги ґрунтуються на припущеннях (т.2 а.с.53-63, 73-103).
Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 16 травня 2024 року поновлено строк для подання зустрічного позову; зустрічний позов прийнято до провадження спільно з первісним позовом (т.3 а.с.26-27).
Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 18 червня 2024 року підготовче провадження закінчено, справу призначено до розгляду по суті (т.3 а.с.33-34).
Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 18 грудня 2024 року в задоволенні первісного позову АТ «Райффайзен Банк» про стягнення заборгованості відмовлено; в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про захист прав споживача шляхом стягнення безпідставно списаних коштів відмовлено (т.3 а.с.75-82).
Висновок суду в частині первісного позову мотивовано тим, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні інформації, є підставою для притягнення до цивільно-правової відповідальності. Банк не надав доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати відповідні платіжні операції.
Висновок суду в частині зустрічного позову мотивовано тим, що списані з банківського рахунку ОСОБА_1 кредитні кошти не є його особистими коштами, а тому стягнення коштів на його користь призведе до зміни статусу цих грошових коштів з кредитних на особисті грошові кошти, що в рамках даної справи є неприпустимим з огляду на правовідносини, які виникли між ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк». Обраний спосіб захисту не відповідає обставинам справи, в даному випадку мала бути вимога про відновлення кредитних коштів на рахунку. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Райффайзен Банк» на рішення суду.
В апеляційній скарзі АТ «Райффайзен Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні первісного позову і ухвалити нове рішення в цій частині про задоволення позову АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (т.3 а.с.86-90).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення в оскаржуваній частині з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. З укладенням Заяви про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» №010/79790/82/1032611 від 15 березня 2021 року та Заяви про акцепт Публічної пропозиції Угоди у ОСОБА_1 як позичальника виник обов`язок повернути АТ «Райффайзен Банк» кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та у розмірах чітко встановлених умовами Заяви та Правил. Позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, а саме не здійснює щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на 05 липня 2023 року заборгованість за кредитним договором склала 76102,90 грн. На підтвердження даного наданого обґрунтований розрахунок суми заборгованості станом на 05 липня 2023 року та виписки по рахунку позичальника. 
Позиція ОСОБА_1 є необґрунтованою. Обов`язковою умовою користування карткою є конфіденційність. Згідно з пунктом 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та пунктами 1, 2, 5 розділу УІ Положення №705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень; користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Саме ОСОБА_1 повинен нести відповідальність за здійснення платіжних операцій. Помилковим висновком суду є врахування факту, що операція безготівкового переказу кредитних коштів з рахунку відповідача була здійснена локаційно в м. Київ у той час, як відповідач знаходився за місцем мешкання в м. Одесі та не міг здійснити операцію зі списання коштів з його рахунку у м. Київ. Технічно не обов`язково бути присутнім у м. Києві для проведення банківських операцій, а достатньо надати свої дані для її проведення, або стати жертвою шахрайства (фішингу). Висновок суду, що ОСОБА_1 є неналежним платником, з рахунка якого помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем – особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі, передчасний. Така інформація нічим на підтверджена та не доведена, фактично це лише необґрунтоване припущення, встановити такий факт має поліція. В справі відсутні належні та допустимі докази протиправної поведінки АТ «Райффайзен Банк» та порушення його працівниками вимог законодавства під час виконання переказів з рахунку відповідача. Банк в дотримання вимог закону та укладеного договору банківського обслуговування виконав взяті на себе зобов`язання з виконання розрахункових операцій, а тому зі сторони Банку відсутній склад цивільного правопорушення. Посилання на постанови Верховного Суду в обґрунтування викладеної позиції у рішенні не є тотожними, матеріально-правове регулювання спірних відносин у зазначених постановах та правовідносини по справі, що наразі є предметом розгляду, не однакові, а тому не можуть бути прийняті за аналогією. 
Договір кредиту відповідач не визнає недійсним, статус кредиту та домовленості між сторонами залишаються незмінними, що у свою чергу надає право Банку на усунення його порушених прав. Суд не встановив фактичних обставин справи, а прийняв до уваги нічим не підтверджені пояснення та припущення відповідача, фактично ухваливши рішення на його користь, знявши відповідальність з відповідача за взятими кредитними зобов`язаннями. Лише наявність обставин, які доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його цивільно-правової відповідальності. ОСОБА_1 зобов`язаний не повідомляти ПІН, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію, не передавати Картку (її реквізити) для здійснення операцій іншими особами, вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, розкрадання Карти, нести відповідальність за операціями, здійсненими з використанням ПІНа, постійного пароля, одноразових паролів; нести відповідальність за розголошення та розповсюдження будь-яких персональних та інших даних, які містять банківську таємницю та впливають на безпеку користування продуктами банку для клієнта. Власник Картки зобов`язаний уживати усіх можливих заходів для запобігання втрати Картки/ПІН-коду/постійного пароля та одноразових паролів, запобігати переданню будь-яких персональних та інших даних, які містять банківську таємницю та впливають на безпеку користування продуктами банку для клієнта. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 заперечив щодо змісту і вимог апеляційної скарги. Єдиний довід апелянта зводиться до того, що ОСОБА_1 винний у списанні коштів з його карткового рахунку, так як свідомо перейшов за фітинговим посиланням, повідомивши стороннім особам персональні дані та дозволивши провести списання грошей з карткового рахунку. Проте, ніякого свідомого повідомлення ОСОБА_1 стороннім особам своїх персональних даних не було і не могло бути. Після надходження на телефон відповідача смс-повідомлення від банку та його відкриття на телефон почали надходити смс-повідомлення про проходження авторизації через особистий кабінет в банку, що і насторожило ОСОБА_1 , після чого він одразу почав блокувати картку через особистий кабінет та телефонувати на гарячу лінію банку, однак в цей час почали надходити смс-повідомлення про списання коштів з рахунку. Щодо доводів апелянта про те, що оскільки немає доказів втрати (викрадення) телефону відповідача то всі трансакції з картки були проведені зі згоди відповідача та що це підтверджується відповіддю поліції про відмову у внесенні відомостей за даним фактом до ЄРДР, то такі доводи є суб`єктивним, необґрунтованим, безпідставним судженням. Втрата (викрадення) телефону при несанкціонованому списанню коштів з рахунку не надає підстав говорити про згоду відповідача. З приводу несанкціонованого списання коштів з рахунку ОСОБА_1 подав заяву до поліції, за наслідками розгляду якої встановлено його непричетність до підтвердження заявки на ліміт овердрафту в розмірі 65599,35 грн. на отримання цих коштів на рахунок та подальший переказ коштів на інші рахунки. Не внесення поліцією відомостей до ЄРДС не свідчить про згоду ОСОБА_1 на списання коштів з рахунку та його вину в цьому. Банк не надав доказів на спростування телефонування ОСОБА_1 на гарячу лінію банку та на підтвердження того, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації для ініціювання відповідних платіжних операцій. ОСОБА_1 став жертвою шахраїв, які невідомим чином зняли з його банківської картки № НОМЕР_1 (номер рахунку 18…00) кошти в сумі 65599,35 грн. 01 березня 2023 року о 20:40 годин. Відбулося несанкціоноване списання коштів з рахунку (т.3 а.с.122-125). 
Позивачем АТ «Райффайзен Банк» надано письмові пояснення на відзив, за змістом яких підтримано власну позицію (т.3 а.с.135-136).
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині первісного позову в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.
15 березня 2021 року між акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено договір на підставі Заяви про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» №010/79790/82/1032611, згідно умов якої Банк надав Позичальнику кредитні кошти з Поточним лімітом на дату початку кредитування в розмірі 61700,00 грн. строком на 48 місяців. Позичальник у свою чергу, зобов`язався належним чином використовувати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 48% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором.
Згідно розрахунку заборгованості станом на 05 липня 2023 року позичальник ОСОБА_1 за Договором №010/79790/82/1032611 від 15 березня 2021 року у період з 30 березня 2021 року по 03 лютого 2023 року при ліміті 61700,00 грн. користувався кредитними коштами, сплачував відсотки, порушень щодо виконання договору жодних не мав; зміна ліміту з 61700,00 грн. на 64000,00 грн. значиться 09 листопада 2021 року; станом на 03 лютого 2023 року в графі «Загальний залишок несплаченої заборгованості» значиться - «0,00 грн.», в графі «Прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску» - «0,00 грн.» (т.1 а.с.14). 
Поряд з цим у цьому ж розрахунку заборгованості станом на 05 липня 2023 року позичальника ОСОБА_1 за Договором №010/79790/82/1032611 від 15 березня 2021 року значиться 02 березня 2023 року в графі «Безготівковий платіж» - 65599,35 грн., в графі «Загальний залишок несплаченої заборгованості» - 65599,35 грн., на яку за період з 25 березня 2023 року по 05 липня 2023 року нараховано відсотки як за дозволений овердрафт в загальній сумі 11285,84 грн. (т.1 а.с.14).
ОСОБА_1 використання ним грошових коштів в сумі 65599,35 грн. не визнає, зазначає про те, що 01 березня 2023 року щодо його рахунку скоєно протиправні дії з боку третіх осіб.
АТ «Райффайзен Банк» підтверджено, що 01 березня 2023 року о 19:38:05 послідовно здійснено два підключення до системи онлайн банкінгу Raiffeisen Online протягом короткого проміжку часу. Перший вхід здійснений через канал WEB за обліковими даними ОСОБА_1 з нового пристрою (раніше не використовувався) та нетипової ІР адреси. Події відновлення паролю відсутні – при підключенні успішно введено логін та пароль. Наступний вхід здійснено через канал MOBILE за обліковими даними ОСОБА_1 з пристрою (раніше не використовувався) та за ідентичної IP адреси, що і попередній вхід. Події відновлення паролю відсутні – при підключенні успішно введено логін та пароль. Зазначена операція підключення підтверджена одноразовим паролем, який надіслано на фінансовий номер за допомогою системи Viber (зміни фінансового номеру не встановлено). Факти компрометації реквізитів карт через систему онлайн банкінгу Raiffeisen Online не встановлено. Після підключення було здійснено три успішні Р2Р перекази коштів за допомогою стороннього сервісу WWW.IPAY.UA p2p на загальну суму 63645,00 грн. (25235,00 грн., 15155,00 грн., 23235,00 грн.). Всі платежі підтверджені 3Dsecure кодом (код підтвердження операції в інтернеті, який надсилається на фінансовий номер клієнта). Подій зміни 3Dsecure номера не встановлено (т.1 а.с.12).
Отже, факт здійснення 01 березня 2023 року о 19:38:05 послідовного підключення до системи онлайн банкінгу Raiffeisen Online протягом короткого проміжку часу та здійснення трьох Р2Р переказів коштів за допомогою стороннього сервісу WWW.IPAY.UA p2p на загальну суму 63645,00 грн. (25235,00 грн., 15155,00 грн., 23235,00 грн.) не є спірним.
ОСОБА_1 заперечує втрату електронного платіжного засобу (картки), заперечує вчинення ним як користувачем дій чи допущення ним бездіяльності, які б призвели до незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
АТ «Райффайзен Банк» не надано доказів, що ОСОБА_1 як клієнт свідомо здійснив дії спрямовані на розпорядження 01 березня 2023 року коштами на його Картковому рахунку в Банку, розголосив ПІН-код, CVV2|CVC2-код, ОТР-паролі, свої Аутентифікаційні дані, пароль до мобільного пристрою тощо, не забезпечив належне зберігання ПК чи мобільного пристрою, рівно як і доступ до таких третіх осіб. 
Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» втратив чинність 01 серпня 2022 року на підставі Закону №1591-ІХ від 30 червня 2021 року.
Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджене постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705, втратило чинність з 01 серпня 2022 року на підставі постанови Національного банку №164 від 29 липня 2022 року.
Вказаний Закон та Положення, що були чинними на час відкриття ОСОБА_1 15 березня 2021 року Карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» №010/79790/82/1032611, покладав на користувача зобов`язання використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень; надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним (п.14.12 ст.14 Закону; п.п.1,2,5 розділу УІ Положення). 
Вказані Закон та Положення не мали чинності станом на 01 березня 2023 року (спірних операцій з коштами), відтак, посилання на такі в скарзі є безпідставним.
У випадках списання коштів з рахунків клієнтів через несанкціоноване підключення до систем банків необхідно виходити з того, що клієнти як споживачі банківських послуг є «слабшою» стороною, тому за недоведеності умисних дій клієнта у такому несанкціонованому підключенні підстави для покладення на них цивільно-правової відповідальності по поверненню коштів банку відсутні. 
Недоведеність винних дій ОСОБА_1 як користувача послуг Банку, через які відбулося несанкціоноване підключення 01 березня 2023 року до системи онлайн банкінгу Raiffeisen Online зі здійсненням операцій з коштами, які потому 02 березня 2023 року були обліковані Банком як отримані ОСОБА_1 кредитні кошти з покладенням на нього обов`язку повернути кредит та сплатити проценти, комісії тощо, має наслідком відмову в позові АТ «Райффайзен Банк» про стягнення за первісним позовом з ОСОБА_1 заявленої заборгованості в загальній сумі 76102,90 грн., оскільки така заборгованість у своїй основі містить виключно несанкціоноване підключення до системи Банку, а не отримання ОСОБА_1 коштів у кредит та порушення ним як позичальником зобов`язань по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів тощо. 
Ухвалюючи рішення в частині первісного позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що докази у своїй сукупності не підтверджують безспірно, що несанкціоноване підключення відбулося саме через дії ОСОБА_1 , здійснені ним свідомо, умисно. 
Підстави для ухвалення нового рішення про задоволення первісного позову за наявних у справі доказів та встановлених обставин відсутні.
Щодо приведення у рішенні судової практики в інших справах, то дане не впливає на правильність висновку про відмову у позові, оскільки таке слід розглядати виключно як практику в інших справах. 
Рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 18 грудня 2024 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову не оскаржено, як наслідок в силу визначених статтею 367 ЦПК України меж розгляду справи судом апеляційної інстанції при даному апеляційному перегляді справи законність і обґрунтованість рішення суду в частині зустрічного позову не перевіряється. 
В судовому засіданні 19 березня 2026 року апеляційний суд закінчив з`ясування обставин і перевірку їх доказами, надав учасникам справи можливість виступити у судових дебатах та перейшов до стадії ухвалення судового рішення за результатами апеляційного провадження. З огляду на складність справи, навантаження, тривалі відключення електроенергії, відпустку суддів Погорєлової С.О. і Сєвєрової Є.С. ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 14 квітня 2026 року, потому через лікарняний судді Погорєлової С.О. відкладено на 21 квітня 2026 року.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Райффайзен Банк» залишити без задоволення. 
Рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 18 грудня 2024 року в частині позову акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. 
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повну постанову складено 21 квітня 2026 року. 

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді С.О.Погорєлова 

Є.С.Сєвєрова