ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року	Львів	Справа № 140/3767/25 пров. № А/857/25831/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді Курильця А.Р.,
суддів Кузьмича С. М., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі № 140/3767/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною,

суддя в 1-й інстанції – Лозовський О.А.,
час ухвалення рішення – 26 травня 2025 року,
місце ухвалення рішення – м. Луцьк,
дата складання повного тексту рішення – 26 травня 2025 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у зв`язку з отриманим 16.11.2023 пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, та перебуванням його на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в період із 16.11.2023 по 01.01.2024, із 30.03.2024 по 13.05.2024, та перебуванням у відпустці для лікування після тяжкого поранення у період із 01.01.2024 по 27.03.2024.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у зв`язку з отриманим 16.11.2023 пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, та перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в період із 16.11.2023 по 01.01.2024, із 30.03.2024 по 13.05.2024, та перебуванням у відпустці для лікування після тяжкого поранення у період із 01.01.2024 по 27.03.2024, з урахуванням фактично виплачених сум та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач –подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні адміністративного позову повністю.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до пункту 12 Розділу XXXIV Порядку №260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (конгузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківшини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини. Разом з тим, за час проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 з рапортами про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень звертався: 07.02.2024 - у зв`язку з перебуванням у відпустці для лікування після тяжкого поранення в період з 07.01.2024 по 05.02.2024; 29.03.2024 - у зв`язку з перебуванням у відпустці для лікування після тяжкого поранення в період з 28.02.2024 по 28.03.2024; За вищевказані періоди ОСОБА_1 було нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 100000 гривень, що вказано в довідці про доходи від 06.01.2025, яка міститься в матеріалах справи. У зв`язку з цим, вимоги, які заявлені до військової частини НОМЕР_1 є передчасними, оскільки з відповідними рапортами про виплату додаткової винагороди (крім рапортів від 07.02.2024 та від 29.03.2024) ОСОБА_1 не звертався.
Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.
ОСОБА_1 проходив військову службу в списках ВЧ НОМЕР_1 .
10.11.2023 позивач отримав поранення (бойове травмування): вибухова травма, цефалгічний синдром під час несення бойового чергування в районі н.п. Старомайорське Волноваського району Донецької області, згідно із копією довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1235 від 12.12.2023.
16.11.2023 солдат ОСОБА_2 отримав поранення (бойове травмування): множинні вогнепальні осколкові поранення обох нижніх кінцівок з вогнепальним переломом обох кісток лівої гомілки, під час ворожого обстрілу західніше н.п. Старомайорське Волноваського району Донецької області в ході виконання обов`язків військової служби (бойових завдань) під час захисту Батьківщини, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1118 від 30.11.2023.
Згідно із довідкою військово-лікарської комісії №1 від 01.01.2024, отримана ОСОБА_1 травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Ступінь важкості травми - тяжкий (наказ №370 від 04.07.2007).
У результаті отриманих травм ОСОБА_2 неодноразово проходив стаціонарне лікування у медичних закладах:
- в період із 17.11.2023 по 18.11.2023 у військовому госпіталі НОМЕР_3 , відповідно до копії перевідного епікризу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №6578;
- в період із 18.11.2023 по 20.11.2023 в КНП «МКЛ № 6» ДМР, відповідно до копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1723323;
- в період з 20.11.2023 по 01.01.2024 в КНП «Київська міська клінічна лікарня №4», відповідно до копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №12780;
- в період з 30.03.2024 по 26.04.2024 у травматологічному відділенні Ковельської ЦРЛ, відповідно до копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4544;
- в період з 26.04.2024 по 13.05.2024 в реабілітаційному відділенні Ковельської ЦРЛ, відповідно до копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5937.
Крім того, згідно із довідки військово-лікарської комісії №1 від 01.01.2024 позивач на підставі статті 78 графи II Розкладу хвороб потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №431 від 29.01.2024 позивач на підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб потребує відпустки для лікування після поранення на 30 (тридцять) календарних днів.
У відповідності до довідки військово-лікарської комісії №939 від 27.02.2024 ОСОБА_1 на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки для лікування після поранення на 30 (тридцять) календарних днів.
18.12.2024 на адресу ВЧ НОМЕР_1 було надіслано адвокатський запит щодо надання відомостей про нарахування та виплату ОСОБА_1 - додаткової винагороди у зв`язку з отриманим пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини та перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, та перебуванням у відпустці для лікування після отриманого тяжкого поранення, у визначеному законодавством розмірі.
Колегією суддів встановлено, що ВЧ НОМЕР_1 листом №423 від 10.01.2025 надіслала довідку про доходи №20 від 06.01.2025, в якій міститься інформація про нарахування грошового забезпечення за січень-березень 2024 року. 
Згідно із індивідуальними відомостями про застраховану особу із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-7), ВЧ НОМЕР_1 фактично не дорахувала та не виплатила позивачу додаткової винагороди, у зв`язку з отриманим 16.11.2023 пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, та перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в період із 16.11.2023 по 01.01.2024, із 30.03.2024 по 13.05.2024.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно із частиною другою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
За приписами частини четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 (далі - Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно із пунктом 8 Постанови №704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Отже, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, підлягають включенню особи, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, в тому числі:
- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;
- перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Тобто, виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Військовослужбовець, який дістав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, за весь час стаціонарного лікування отримує винагороду 100000 грн. При цьому, таку винагороду зберігають за час відпустки після лікування, якщо поранення було важким, а ступінь важкості поранення визначають ВЛК. Під час лікування після поранення (без прив`язки до тяжкого), але обов`язково пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці отримують і грошове забезпечення, і додаткову винагороду 100000 грн, а під час відпустки за станом здоров`я (під час реабілітації) додаткову винагороду 100000 грн отримують лише ті військовослужбовці, в кого поранення визнано тяжким за висновком ВЛК.
Згідно із пунктом 1 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі Положення №402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Підпунктом «в» пункту 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту: «Потребує»: відпустки за станом здоров`я на ___ календарних днів.
Згідно із підпунктом «а» пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Відповідно до пункту 6.11 глави 6 розділу ІІ Положення №402 постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).
Пунктом 6.13 глави 6 розділу ІІ Положення №402 визначено, що відпустка за станом здоров`я військовослужбовцям у мирний час надається на 30 календарних днів. За медичними показаннями після травм (поранень, контузій) або оперативного лікування ВЛК приймає постанову про потребу у відпустці за станом здоров`я на 45 або 60 календарних днів. За наявності медичних показань відпустка за станом здоров`я ВЛК продовжується на 30 календарних днів, а в окремих випадках - на 45 або на 60 календарних днів.
Згідно із пунктом 6.15 глави 6 розділу ІІ Положення №402 відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК. При вибутті військовослужбовця у відпустку за станом здоров`я довідка ВЛК з постановою ВЛК видається йому на руки.
За приписами абзацу четвертого пункту 22.12 глави 22 розділу II Положення №402 постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у звільненні від службових обов`язків або у відпустці за станом здоров`я повинна бути реалізована негайно.
Як встановлено судом, відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1235 від 12.12.2023, 10.11.2023 позивач отримав поранення (бойове травмування): вибухова травма, цефалгічний синдром під час несення бойового чергування в районі н.п. Старомайорське Волноваського району Донецької області.
16.11.2023 солдат ОСОБА_2 отримав поранення (бойове травмування): множинні вогнепальні осколкові поранення обох нижніх кінцівок з вогнепальним переломом обох кісток лівої гомілки, під час ворожого обстрілу західніше н.п. Старомайорське Волноваського району Донецької області в ході виконання обов`язків військової служби (бойових завдань) під час захисту Батьківщини, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1118 від 30.11.2023.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №1 від 01.01.2024 позивачу проведено медичний огляд військово-лікарською комісією ВЧ НОМЕР_4 . Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): МВТ (16.11.23) Множинні ВОСП обох нижніх кінцівок з вогнепальним переломом обох кісток лівої гомілки. ВОСП сідничної ділянки. Сторонні тіла. СПО (17.11.23) ПХО. Фасцістомія. АЗФ лівої гомілки. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 №370 травма тяжкого ступеню. На підставі статей 78б графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпуски для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) 30 календарних днів (а. с. 26).
При цьому, матеріалами справи, зокрема, перевідного епікризу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №6578, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1723323, виписки із медичної карти стаціонарного хворого №12780, виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4544, виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5937 підтверджено, що ОСОБА_1 16.11.2023 по 01.01.2024, із 30.03.2024 по 13.05.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.
Також, відповідно до довідок військово-лікарської комісії №1 від 01.01.2024, №41 від 29.01.2024, №939 від 27.02.2024 підтверджено, що ОСОБА_1 перебував у відпустці для лікування після тяжкого поранення у період з 01.01.2024 по 27.03.2024.
Відтак, зважаючи на обставини отриманої травми, викладені у довідці військової частини НОМЕР_5 від 30.11.2023 №1118 (а.с.14) та характер травми, позивач має право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100000 гривень, як такий, що перебував на стаціонарному лікуванні після поранення в період з 16.11.2023 по 01.01.2024, 01.01.2024 по 27.03.2024, з 30.03.2024 по 13.05.2024, в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення з за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).
Стосовно тверджень представника відповідача 1 про те, що з 25.10.2023 по 07.01.2024 ОСОБА_1 перебував у відрядженні до військової частини НОМЕР_5 , за вказаний період, документи, які підтверджують перебування на лікуванні у зв`язку з пораненням пов`язаним із захистом Батьківщини на адрес військової частини НОМЕР_1 не надходили, суд зазначає наступне.
Відповідно до витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 25.10.2023 №290 вбачається, що позивача відкомандировано у відрядження до зведеної роти резерву оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка сформована на базі військової частини НОМЕР_5 ( АДРЕСА_1 ), для виконання бойового завдання.
Суд зауважує, що з даного наказу не вбачається, що ОСОБА_1 знято з грошового забезпечення ВЧ НОМЕР_1 , тому підстава, що документи, які підтверджують перебування на лікуванні у зв`язку з пораненням пов`язаним із захистом Батьківщини на адрес ВЧ НОМЕР_1 не надходили, не може бути підставою для звільнення позивача від нарахування додаткової винагороди в розмірі до 100 000 гривень.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, за час проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 звертався з рапортами про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень: 07.02.2024 - у зв`язку з перебуванням у відпустці для лікування після тяжкого поранення в період з 07.01.2024 по 05.02.2024; 29.03.2024 - у зв`язку з перебуванням у відпустці для лікування після тяжкого поранення в період з 28.02.2024 року по 28.03.2024.
Враховуючи наведене суд вважає, що слід зобов`язати нарахувати та виплатити ОСОБА_1 - додаткову винагороду, передбачену Постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у зв`язку з отриманим 16.11.2023 пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, та перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в період із 16.11.2023 по 01.01.2024, із 30.03.2024 по 13.05.2024, з урахуванням періодів, згідно поданих рапортів від 07.02.2024 та 28.02.2024, та з урахуванням виплачених сум.
Колегія суддів зазначає, що за період з 01.01.2024 по 27.03.2024 ОСОБА_1 виплечено грошове забезпечення, що стверджується довідкою про доходи №20 від 06.01.2025, в якій міститься інформація про нарахування грошового забезпечення за січень-березень 2024 року та індивідуальними відомостями про застраховану особу із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-7), а тому в цій частині апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає зміні в частині виключення визнаня протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у зв`язку з отриманим 16.11.2023 пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, та перебуванням його на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в період із 01.01.2024 по 27.03.2024 та зобов`язаня Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у зв`язку з отриманим 16.11.2023 пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, та перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в період із 01.01.2024 по 27.03.2024, з урахуванням фактично виплачених сум; в решті суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, правильно і повно встановив обставини справи, тому відповідно до ст.316 КАС України рішення суду в цій частині необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст.308,315,316,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі № 140/3767/25 змінити, виключивши в абзацах другому та третьому резолютивної частини рішення період із 01.01.2024 по 27.03.2024.
У решті рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі № 140/3767/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 13 лютого 2026 року.