ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/24308/24	Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В. 	
Провадження № 22-ц/817/161/26 	Доповідач - Хома М.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючої - Хома М.В. 
суддів -  Костів О. З., Храпак Н. М., 
секретар - Гичко К.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Універсал Банк" на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2025 року, ухвалене суддею Ромазаном В.В., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року АТ "Універсал Банк" звернулося в суд із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 06.02.2020 року у розмірі 150 895,17 грн. 
В обґрунтування позову зазначено, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається у зручному для клієнта місці. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.
Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням http://www/monobank.ua/terms.
06.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 06.02.2020 року.
Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідачка підтвердив, що ознайомлений та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.
На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі до 80 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 .
Позивач вказував, що свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору банк виконав в повному обсязі. Проте, ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 27.12.2023 року становить 150 895,17 грн та є загальним залишком заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).
Заочним рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27.10.2025 року позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. 
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 06.02.2020року в розмірі 23570,29 грн, а також 472,97 грн. судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог.
В апеляційній скарзі АТ "Універсал Банк" просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову скасувати, постановивши у відповідній частині нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Банк зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг проекту monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з умовами, правилами обслуговування, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту.
Зазначає, що послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи, були надані відповідачу саме через мобільний додаток, та такі правила є загальнодоступними на сайті банку, тому ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами, які діяли на дату підписання анкети-заяви. Наведене, на думку позивача свідчить про належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження умов і правил обслуговування фізичної особи з додатками.
Враховуючи, що відповідач прострочив зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором на понад 90 днів, що відповідно до положень п.п. 5.16 п. 5 Розділу ІІ Умов є істотним порушенням клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії.
Зазначає, що загальний розмір заборгованості відповідача перед банком за договором становить150895,17 грн, що підтверджується розрахунком боргу. Доказів, які б спростували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано.
Відповідач не надав суду контррозрахунок суми заборгованості чи інший доказ про невірність наданого банком розрахунку, відтак, відсутні законні підстави для того, щоб піддати сумніву нараховану позивачем суму боргу. 
Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце розгулу справи, в судове засідання не з`явилися, тому колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи без їх участі.
Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Обставини справи. 
06.02.2020 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено Договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг.
Відповідно до підписаної анкети-заяви, відповідач просив банк відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов договору та умов даної заяви.
У заяві зазначено, що ОСОБА_2 погоджується з тим, що дана заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови, а також, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодився з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. 
Крім того, ОСОБА_2 відповідно до підписаної анкети-заяви просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку, засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем -0398F6154C849F39D98ECAD72AF81B5B6A98OA68DBCAE2B9E3EB3368A56B4BA5D1, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором.
Також ОСОБА_2 визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису» (п. 6). 
Анкета-заява містить паспортні та анкетні дані ОСОБА_2 та посилання на те, що останній погоджується з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що повідомляє її шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. 
Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 06.02.2020 року, станом на 25.08.2024 року розмір заборгованості становить 150895,17 грн, із них 150895,17 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 0 — загальний залишок заборгованості за відсотками, 0 грн - заборгованість за пенею, 0 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання. 
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач вніс на погашення кредиту за період з лютого 2020 по травень 2023 року кошти у сумі понад 200 000 грн (графа розрахунку — сума погашення за наданим кредитом).
Первинні банківські документи, зокрема, виписка з рахунку, у матеріалах справи відсутні. 
До матеріалів справи позивачем долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank, чинна редакція яких затверджена протоколом правління №46 від 24.11.2021 та набула чинності з 27.11.2021 року.
Також позивачем у якості доказу на підтвердження свої вимог долучено інформація «Чорна картка monobank», згідно якої передбачено тарифи обслуговування кредитних карт Чорна картка monobank, умови та порядок користування карткою, порядок нарахування процентів та штрафних санкцій, паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача.
Крім цього, як зазначено позивачем, на підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 80000 грн.у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним засобом якого є платіжна карта НОМЕР_1 .
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.  
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець, взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно доч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що анкета-заява не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим відсутні підстави для покладення на відповідачку обов`язку по сплаті заборгованості по процентах за користування кредитними коштами. При цьому суд вважав, що заборгованість за тілом кредиту частково сформована за рахунок нарахування відповідачу процентів та списання їх банком з кредитного ліміту, а саме списано процентів на загальну суму 127 324,88 грн, які слід зарахувати на погашення суми заборгованості за тілом кредиту
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач, обґрунтовуючи право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором № б/н від 06.02.2020 року, посилався на «Умов і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», «Тарифів банку з обслуговування чорної картки monobank», як невід`ємні частини кредитного договору, а також на «Паспорт споживчого кредиту картки monobank». 
Однак, надані позивачем «Умови та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», «Тарифи банку з обслуговування чорної картки monobank», та «Паспорт споживчого кредиту чорної картки monobank» не містять підпису відповідача, в тому числі і електронного підпису.
За відсутності в матеріалах справи підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем в електронному вигляді «Умов та правил надання банківських послуг», «Тарифів банку з обслуговування чорної картки monobank», та «Паспорту споживчого кредиту «картка Monobank», якими визначено розмір відсотків які підлягають сплаті за користування кредитом, колегія суддів вважає, що відсутні підстави вважати, що саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту було ознайомлено відповідачку.
Оскільки анкета-заява від № б/н від 06.02.2020 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку зі сплати заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, а відтак, безпідставним є списання банком з рахунку відповідача коштів в рахунок погашення неправомірно нарахованих відсотків за користування кредитом, та зарахування списаних коштів як заборгованість за тілом кредиту, в такий спосіб штучно збільшивши її розмір. 
Тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що нарахована банком заборгованість за тілом кредиту частково сформована за рахунок нарахування відповідачу процентів та списання їх банком з кредитного ліміту на загальну суму 127324,88 грн, яку слід зарахувати на погашення суми заборгованості за тілом кредиту.
При вирішенні даного спору колегія суддів враховує постанову Верховного Суду від 09.01.2020 року у справі № 643/5521/19, де зазначено, що “в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей, підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту”.
Доводи апеляційної скарги про те, що Умови і правила, які включають тарифи, були надані відповідачу саме через мобільний додаток, та такі правила є загальнодоступними на сайті банку, тому ОСОБА_2 був ознайомлений з умовами, які діяли на дату підписання анкети-заяви, де було визначено відсоткову ставку за користування кредитними коштами, колегія суддів вважає безпідставними.
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловила правову позицію про те, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу «Умови та правила банківських послуг», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» та витяг з «Тарифів Банку» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена щодо укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. 
Судом першої інстанції надано належну оцінку наданим АТ "Універсал Банк" доказам на підтвердження заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.02.2020 року, тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є голослівними.
Слід врахувати, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують законного та обґрунтованого висновку суду першої інстанції.
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог є законними і обґрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Універсал Банк" — залишити без задоволення.
Заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2025 року — залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
Повний текст постанови складено 3 березня 2026 року.

Головуюча          Хома М.В.

Судді           Костів О.З.

Храпак Н.М.