Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

Справа № 126/2178/25
Провадження № 2-а/126/3/2026
"18" березня 2026 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Рудь О.Г.
секретар Кучанська В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, з тих підстав, що як стверджує, 10.09.2025 інспектором ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Турульком В.М. винесену постанову серії ЕГА № 1869078 від 10.09.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 182 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн. 00 коп..
Позивач не погоджується з вказаною постановою вважає, що в її діях відсутня подія адміністративного правопорушення. Постанова є необгрунтованою, винесена з грубим порушенням чинного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені посадові особи органів Національної поліції складають протокол про адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 182 КУпАП. Проте інспектором протокол взагалі не складався. Відсутні будь-які належні та допустимі докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 ..
На підставі викладеного, позивач просить її позов до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити. Скасувати постанову серії ЕГА № 1869078 від 10.09.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 182 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн. 00 коп., провадження в справі закрити.
Ухвалою суду від 23.09.2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду, установлено відповідачу строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву.
25.09.2025 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що вимоги позивача є безпідставними та необгрунтованими. 10.09.2025 у м. Бершадь Гайсинського району відносно ОСОБА_1 було винесено постанову, серії ЕГА № 1869078 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 КУпАП за порушення правил додержання тиші та вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму. Відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського являється доказом у справі про адміністративне правопорушення. Як слідує із наявних відеозаписів, позивач не заперечує факту порушення тиші, проте пояснює це виниклою конфліктною ситуацією.Також позивач звернулась до поліцейських із проханням накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження. Окрім того, позивач надала письмове пояснення де визнала факт порушення правил додержання тиші. Вказані обставини у своїй сукупності прямо вказують на факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем. На підставі наявних, на момент розгляду справи, доказів та встановлених обставин поліцейський достовірно встановив наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП. Тому просить залишити постанову, серії ЕГА № 1869078 від 10.09.2025, по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 КУпАП, без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення без задоволення.
Позивач скористалася своїм правом та наддала до суду відповідь на відзив, згідно з якою вважає, що представником відповідача не було спростовано жодного доводу, зазначеного в позовній заяві. Натомість подія адміністративного правопорушення та її вина у вчиненні цього правопорушення взагалі нічим не підтверджується, а посилання відповідача на докази відео фіксування правопорушення та її особисті пояснення працівнику поліції є безпідставними. З адміністративних матеріалів неможливо встановити наявність чи відсутність адміністративного порушення, оскільки замірів шуму за допомогою сертифікованого шумоміром відповідачем до матеріалів справи не додано. Враховуючи викладене просила задовольнити позовну заяву.
Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Тому, їх неявка не є перешкодою для розгляду справи судом по суті на підставі наявних у справі доказів.
Повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими доказами та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕГА № 1869078 від 10.09.2025 у справі про адміністративне правопорушення, 10.09.2025 року о 09 год. 24 хв. у м. Бершадь по вул. І.Зборовського, ОСОБА_1 перебуваючи в громадському місці, а саме на центральному автовокзалі, порушила правила дотримання тиші, а саме голосувала, чим порушувала спокій громадян. За вказаних обставин ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.182 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85 грн. 00 коп..
Вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1869078 від 10.09.2025 складена інспектором ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Турульком В.М., який відповідно до вимог ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 1 ст. 182 КУпАП.
Вважаючи постанову серії ЕГА № 1869078 від 10.09.2025 року протиправною та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, ОСОБА_1 просила її скасувати.
Визначаючись щодо заявлених вимог, суд керується наступним.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, ухваленого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Також згідно з п. 9 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до частини першої ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
За змістом ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про систему громадського здоров`я» органи державної влади, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання та громадяни під час здійснення будь-яких видів діяльності з метою запобігання утворенню шуму і зменшення його шкідливого впливу на здоров`я людини зобов`язані: здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи із запобігання утворенню та зниження шуму до рівнів, визначених державними медико-санітарними нормативами та правилами.
Частиною 1 ст. 182 КУпАП передбачено, що порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях - тягне за собою попередження або накладення штрафу на громадян від п`яти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.
Дослідивши відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського та оскаржувану постанову, судом встановлено, що відеозапис не відображає факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Поліцейський зазначає, що ОСОБА_1 перебуваючи в громадському місці, а саме на центральному автовокзалі, порушила правила дотримання тиші, а саме галасувала, проте відеозапис таких дій не відображає.
Крім того, працівником поліції не було відібрано жодних письмових пояснень у громадян, спокій яких було порушено неправомірними діями позивача. Також не було встановлено рівень шуму за допомогою сертифікованого вимірювача рівня звуку.
В зв`язку з чим, суд позбавлений можливості перевірити обставину вчинення позивачем правопорушення, оскільки працівниками поліції доказів вчинення правопорушення не надано, рівень шуму не замірявся та жодних доказів небуло надано суду разом із відзивом. 
Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі № 513/899/16-а.
Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення нею правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17.
Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.
У разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені ст. 251 КУпАП), які відповідно до ст. 252 КУпАП повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів надалі виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові (постанова КАС ВС від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17).
Аналогічні правові позиції викладені у постановах КАС ВС від 13.03.2020 року справа № 234/6323/17, від 31.10.2019 року справа № 398/3566/16-а, від 30.05.2018 року справа № 337/3389/16-а.
Натомість, як установлено судом, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить жодних посилань на будь-які докази, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Положення ст. 7 КАС України передбачає, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП.
Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, а відтак в її діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП.
Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1869078 від 10.09.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 182 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн. 00 коп. підлягає скасуванню.
Відповідно до змісту п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, крім іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Питання розподілу судових витрат, суд вирішує відповідно до вимог ст.139 КАС України.
Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду із даним позовом була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Отже, враховуючи вищевикладене та положення ч. 1 ст. 139 КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. на користь держави.
Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат суду не надано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 18, 23, 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 7, 9, 182, 251, 245, 251, 280, 283-284, 287, 288, 293, 294 КУпАП, ст.ст. 2, 4, 8, 9, 11, 72-77, 139, 241-244, 246, 250, 255, 268, 269, 271, 272, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕГА № 1869078 від 10.09.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 182 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн. 00 коп..
Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн., 60 коп..
Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. Г. Рудь