Справа № 352/482/26
Провадження № 2/352/719/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Заочне
15 квітня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої Гриньків Д.В., 
секретар судового засідання Івасів В.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог.
03.03.2026 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.02.2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 5736504 згідно з умовами якого відповідач отримав кредит 20000 грн загальним строком 90 днів, з яких перші 30 днів – пільговий період в який нараховуються відсотки за ставкою 0,63% та 60 днів - -поточний період зі ставкою за користування кредитом – 5% в день. Комісія за надання кредиту – 1000 грн (5% від суми кредиту).ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. 
25.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір факторингу № 25-07/2024 згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 5736504 від 10.02.2022 року в загальному розмірі 24038 грн., з яких: 20000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 3038 грн – заборгованість за відсотками та 1000 грн – заборгованість за комісією.
Тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати.
ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження, без участі представника позивача, зазначив, що не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи за останнім місцем реєстрації проживання, в тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Правом на подання відзиву не скористався. Будь-яких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. 
ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 04.03.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 15.04.2026 року не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 5 ст.268 ЦПК України зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.
ІV. Фактичні обставини справи.
Судом встановлено, що 10.02.2022 року ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» уклали договір про споживчий кредит № 5736504, у відповідності до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 20000 грн, загальним строком на 90 днів. У відповідності до п.п. 1.3.1, 1.3.2. договору пільговий період складає 30 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 12.03.2022р. (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 60 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 11.05.2022 р. (дата остаточного погашення заборгованості).
При цьому, згідно п. 1.4 договору Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 12.03.2022р. (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 11.05.2022р. (останнього дня строку кредитування).
У п.1.5.1. договору передбачена комісія за надання кредиту: 1000.00 грн., яка нараховується за ставкою 5.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 3780.00 грн., які нараховуються за ставкою 0.63 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 60000.00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована (п.п. 1.5.2, 1.5.3., 1.6 договору).
Кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 (п.2.1).
Згідно п. 2.3.1. позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені цим п.2.3 Договору та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено). Якщо Позичальник здійснює продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування (пролонгацію) на умовах визначених цим пунктом, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено/поновлено пільговий період нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору.
Договір підписано ОСОБА_1 10.02.2022 року за допомогою одноразового ідентифікатора V28200 (в електронному вигляді).
В додатку №1 до договору № 5736504 від 10.02.2022 року міститься графік платежів за цим договором, в якому зазначена інформація щодо дати платежу – 10.02.2022 року, сума кредиту – 20000 грн, проценти– 63780 грн, комісія за надання кредиту -1000 грн, реальна річна процентна ставка – 1314%, загальні витрати за кредитом – 84780 грн (доказ в електронному вигляді).
У паспорті споживчого кредиту № 5736504 від 10.02.2022 року зазначена інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту: кредит, сума кредиту: 20000 грн, строк кредитування: 90 днів(пільговий період 30 днів, поточний період 60 днів), мета отримання: задоволення потреб позичальника, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка: 0,63 % за кожен день користування кредитом в межах пільгового періоду кредитування, вказаного в п.1.3.1 договору. Стандартна ставка: 5.00 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом поточного періоду вказаного в п.1.3.2. Договору. Тип процентної ставки: фіксована. Платежі за супровідні послуги Кредитодавця, обов`язкові для укладання договору: комісія за надання кредиту: 1000.00 грн., яка нараховується за ставкою 5.00 відсотків від суми кредиту одноразово, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування згідно 84780.00 грн. Реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування: 1314.00 відсотків річних; Порядок повернення кредиту. Кількість та розмір платежів, періодичність внесення визначається графіком платежів згідно додатку №1; Додаткова інформація, Інші важливі правові аспекти (доказ в електронному вигляді).
Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «Мілоан» підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з якою укладено договір № 5736504 від 10.02.2022 ідентифікована Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): V28200 10.02.2022 року на відповідний номер телефону (доказ в електронному вигляді).
Видача відповідачу кредиту в сумі 20000 грн за договором № 5736504 від 10.02.2022 року підтверджується квитанцією фінансовою компанією «Елаєнс» від 10.02.2022 року, сума кредиту перерахована на рахунок 414950XXXXXX3043 отримувачем за якою вказана ОСОБА_1 (доказ в електронному вигляді).
У відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 5736504 від 10.02.2022 року, укладеним з відповідачем, зазначено, що 10.02.2022 року було надано кредит в сумі 20000 грн, того ж дня нараховано комісію за надання кредиту в розмірі 1000 грн, у період з 11.02.2022 року по 28.02.2022 року було нараховано відсотки згідно п. 1.5.2. договору в розмірі 126 грн в день, 04.03.2022 року здійснено сторно процентів на суму 630 грн, в подальшому нарахування відсотків за користування кредитом здійснено з 05.05.2022 року по 11.05.2022 року за ставкою 1%, що в грошовому виразі становить 200 грн. В загальному заборгованість за кредитом становить 24038 грн, з яких: 20000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 3038 грн – заборгованість за відсотками за користування кредитом та 1000 грн – заборгованість за комісією за видачу кредиту (доказ в електронному вигляді).
25.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» укладено договір факторингу 25-07/2024, за умовами якого позивач набув право вимоги, серед інших, до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 5736504 від 10.02.2022 року на суму заборгованості 24038 грн, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 25-07/2024 від 25.07.2024 року (доказ в електронному вигляді).
Згідно Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором факторингу № 25-07/2024 від «25» липня 2024 року ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Факторинг партнерс» реєстр Боржників в електронному вигляді електронною поштою, за електронною адресою, вказаною в пункті 15.1 Договору, у розмірі 5 387 379 байт. Кількість Боржників за Реєстром становить 15 000 (п`ятнадцять тисяч). Загальна сума заборгованості за Реєстром Боржників складає 106 716 309,37 грн. (сто шість мільйонів сімсот шістнадцять тисяч триста дев`ять гривень 37 копійок). Реєстр Боржників переданий повністю відповідно до умов Договору, зауважень у Сторін немає. Акт складено в двох примірниках по одному для Клієнта та Фактора, які мають однакову юридичну силу (доказ в електронному вигляді).
V. Мотиви з яких виходить суд та норми права.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ч. 2ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.
З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі205,207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1, 3 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
В п. 1ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В п. 1ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Щодо відступлення прав вимоги новому кредитору
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За приписами статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
VІ. Висновки суду.
Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.
Так, судом встановлено, що 10.02.2022 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Мілоан», договір про споживчий кредит № 5736504 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» на суму 20 000 грн загальним строком 90 днів, з яких перші 30 днів – пільговий період, в який нараховуються відсотки за ставкою 0,63% та 60 днів - поточний період зі ставкою за користування кредитом – 5% в день, зі сплатою комісії за надання кредиту – 1000 грн.
Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 20 000 грн підтверджено квитанцією ТОВ «ФК «Елаєнс».
В подальшому на підставі договору факторингу № 25-07/2024 від 25.07.2024 року ТОВ «Факторинг партнерс» правомірно набув прав вимоги до ОСОБА_1 за договором № 5736504 від 10.02.2022 року в загальній сумі 20 038 грн. При цьому судом враховано, що погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем не здійснювалося, відсотки за користування кредитом нараховані в межах строку користування кредитом та за зниженою процентною ставкою у поточному періоді 1%, замість передбаченої договором 5%.
А отже, вимоги позивача про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором підлягають до задоволення.
VІІ. Судові витрати.
Згідно із ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому з відповідача слід стягнути 2662,40 гривень судового збору на користь позивача.
Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд, дійшов такого висновку.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 13000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в рамках договору від 02.07.2024 року про надання правової допомоги №02-07/2024, укладеного з адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс», які і заявив до стягнення з відповідача.
На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач надав такі докази:
договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 року між ТОВ «Факторинг партнерс» та адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс» (доказ в електронному вигляді);
витяг з акту №27 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 року (доказ в електронному вигляді);
прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» (доказ в електронному вигляді);
заявкою на надання юридичною допомоги №1325 від 01.01.2026 року (доказ в електронному вигляді);
Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України).
Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
В частині 1ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.
Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі у розмірі 13000 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в акті про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився.
В той же час, враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткової відмови у стягненні зазначеного розміру витрат та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн. 
Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.
На підставі наведеного, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 1048, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76, 81, 82, 89, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» заборгованість за договором № 5736504 від 10.02.2022 року в сумі: 24 038 (двадцять чотири тисячі тридцять вісім) грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту становить –20 000 (двадцять тисяч) грн, заборгованість за відсотками – 3 038 (три тисячі тридцять вісім) грн та 1 000 (одна тисяча) грн – заборгованість по комісії за надання кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3 000 (три тисячі) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс», вул. Ґедройця Єжи, 6 офіс 521, м. Київ, 03150, ЄДРПОУ: 42640371;
представник позивача: Сердійчук Ярослава Ярославівна, просп. Правди, 17-Б, м. Київ, 03150, РНОКПП: НОМЕР_3 ;
Відповідач: ОСОБА_1 , останнє відоме місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Рішення складене у повному обсязі 15.04.2026 року.

Суддя Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області       Гриньків Д.В.