Справа № 560/711/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

08 квітня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що є потерпілим внаслідок нещасного випадку на виробництві та є одержувачем страхових виплат. На звернення позивача відповідач повідомив про те, що йому нараховано та виплачено відшкодування витрат на соціальну послугу догляду вдома за період з 01.01.2023 по 31.07.2023 та призначено щомісячну грошову компенсацію з 01.09.2025.
Водночас, у виплаті компенсації відповідач за період з 01.08.2023 по 01.09.2025 фактично відмовив, не надавши жодного правового обґрунтування такої відмови. 

Ухвалою відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позов відповідач не погодився з доводами позивача та просив відмовити у задоволенні позову. Вказує, що виплата відшкодування проводиться на умовах та у розмірах, визначених абзацами третім - тринадцятим пункту 5 Постанови №438, з урахуванням змін, затверджених цією постановою, та вимог підпункту 3 цього пункту. При цьому, якщо потерпілому потребу в соціальних послугах визначено, до 01.01.2023 - виплата відшкодування проводиться з 1 січня 2023 року по 31 липня 2023 року.
Зазначає, що належні позивачу кошти за відшкодування витрат на соціальну послугу догляду вдома за побутове обслуговування в розмірі 11725,00 грн виплачено позивачу.

У відзиві на позов відповідач просив розглянути справу в судовому засіданні з викликом сторін у зв`язку зі складністю справи, та з метою з`ясування всіх обставин справи.
Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 01.01.2023 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області як одержувач страхових виплат.

05.12.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо отримання грошової компенсації за надання соціальної послуги догляду вдома членом сім`ї або іншою особою з 01.01.2023.

Листом від 25.12.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило наступне.

Згідно виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби додаткових видах допомоги серії 2-18 АЖ №054494 від 30.10.2003, виданої Хмельницькою міжрайонною травматолого - офтальмологічною медико - соціальною експертною комісією позивачу визначено потребу у побутовому обслуговуванні довічно.

Враховуючи зазначене та норми Постанови №438 з 01.09.2025 (заява від 01.09.2025) позивачу призначено щомісячну грошову компенсацію за побутове обслуговування в розмірі 2000,00 грн та нараховано відшкодування витрат на соціальну послугу догляду вдома за період з 01.01.2023 по 31.07.2023 в сумі 11725,00 грн (1675,00 грн х 7 місяців).

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом. 

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Постановою правління Фонду соціального страхування України 25.02.2021 №8 відповідно до статей 7, 9, 10, 16, 36 та 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" правління Фонду соціального страхування України затверджено Положення про фінансування витрат на спеціальний медичний, постійний сторонній догляд та побутове обслуговування потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, яке є чинним.
За п. 1.3 Положення, потерпілим фінансуються витрати на необхідні види догляду за рахунок коштів Фонду соціального страхування України (далі - Фонд) відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон) за прямими наслідками виробничої травми чи професійного захворювання згідно з потребою, визначеною висновками медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) та індивідуальною програмою реабілітації особи з інвалідністю (у разі її складення) (далі - ІПР).
За п. 3.1, 3.2, 3.8 Положення, фінансування витрат на необхідні види догляду здійснюється виконавчою дирекцією Фонду та органами Фонду за рахунок та в межах коштів, передбачених у бюджеті Фонду, кошторисів відповідних органів Фонду та в межах фінансових можливостей Фонду на ці цілі.
Фінансування витрат на необхідні види догляду здійснюється органами Фонду, шляхом: щомісячного поштового переказу за місцем постійного проживання потерпілого; щомісячного перерахування відповідних сум на поточний рахунок, відкритий у банківській установі, вказаний в заяві потерпілого.
Фінансування витрат на необхідні види догляду припиняється у випадках, визначених статтею 46 Закону.
Суд зазначає, що вказане Положення не скасоване та є чинним.
01.01.2023 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 21 вересня 2022 р. № 2620-ІХ.
Відповідно до пункту 2 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в редакції Закону від 21 вересня 2022 р. № 2620-ІХ припинено Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.
Постановою КМУ від 29.11.2022 року №1323 "Деякі питання забезпечення здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням" встановлено, що залишки коштів, які утворилися на рахунках виконавчої дирекції Фонду соціального страхування та її робочих органів станом на кінець останнього банківського дня у системі електронних платежів Національного банку у 2022 році, перераховуються власниками рахунків в перший банківський день 2023 року на дохідний рахунок Пенсійного фонду України, відкритий в Державній казначейській службі для обліку коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, з подальшим їх спрямуванням цього ж дня на видатковий рахунок Пенсійного фонду України для здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг, визначених Законом України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Згідно 9 п. 3 Постанови №1323 доручено Пенсійному фонду України з 02.01.2023 забезпечити здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на підставі переданих виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування та її робочими органами справ, баз даних, носіїв інформації та програмного забезпечення, а також підготовлених нею виплатних документів на січень 2023 року.
За положенням ч.1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", здійснення страхових виплат і надання соціальних послуг припиняються: 1) якщо потерпілим є особа, якій оформлено документи для виїзду за кордон на постійне проживання/залишення на постійне проживання за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що страхові виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від реабілітації у сфері охорони здоров`я чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) у разі смерті отримувача страхових виплат; 7) у разі добровільної відмови від страхової виплати потерпілим або особами, які мають право на страхові виплати в разі смерті потерпілого; 8) в інших випадках, передбачених законом.
Отже вказана стаття вказує на випадки, згідно яких страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються.
Постановою Кабінету міністрів Україні від 28 квітня 2023 року №438 (далі - Постанова №438) Деякі питання організації забезпечення соціальними послугами з догляду та медичними послугами потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які їх потребують відповідно до частини третьої статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та частини сьомої статті 16 Закону України "Про соціальні послуги" затверджено Порядок організації надання деяких соціальних послуг з догляду та медичних послуг потерпілим внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання (далі - Порядок № 438). 
Згідно з п.2 Постанови № 438 потерпілим внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, яким згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії та/або медичним висновком про здатність до самообслуговування та потребу в сторонній допомозі, та/або випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією (довідкою до такого акта огляду), та/або відповідно до індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (у разі її складення) визначено потребу в спеціальному медичному догляді та/або постійному сторонньому догляді, та/або побутовому обслуговуванні, та/або додатковому харчуванні, та/або предметах догляду за потерпілим (далі - потерпілі), надаються соціальна послуга догляду вдома та/або соціальна послуга натуральної допомоги з урахуванням результатів оцінювання потреб потерпілого в соціальних послугах, проведеного згідно із Законом України "Про соціальні послуги", а також медичні послуги відповідно до Основ законодавства України про охорону здоров`я, Закону України "Про державні фінансові гарантії" медичного обслуговування населення у межах програми медичних гарантій (у разі необхідності), зокрема медична послуга з надання мобільної паліативної допомоги (у разі необхідності);
Пунктом 13 Порядку передбачено, що виплата щомісячної грошової компенсації за надання соціальної послуги догляду вдома та/або щомісячної грошової компенсації вартості заходів, необхідних для надання послуги натуральної допомоги потерпілому, проводиться щомісяця у грошовій формі разом із виплатою призначеної йому страхової виплати внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у спосіб, обраний потерпілим для виплати такої страхової виплати.
Суд зазначає, що матеріальне забезпечення, страхові виплати призначаються за наявності необхідних документів, що підтверджують право на ці виплати, а в разі їх відсутності - за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Суд наголошує, що перелік підстав для припинення виплати є вичерпним та передбачає можливість припинення виплат лише у випадках, прямо передбачених законом.
Аналіз вищезазначених норм свідчить, що у відповідача не було передбачених чинним законодавством підстав для припинення призначених згідно висновку МСЕК виплат.
Суд зазначає, що відповідач (пенсійний орган) як правонаступник Фонду, якому перейшли всі права та обов`язки останнього, безпідставно припинив виплачувати з 01.08.2023 по 31.08.2025 страхові виплати позивачу по щомісячній грошовій компенсації за надання соціальної послуги догляду вдома.
Крім того, суд зауважує, що згідно з ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.
Стаття 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте, якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (параграф 31).
Зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).
Враховуючи викладені обставини суд вважає, що припинення позивачу з 01.08.2023 по 01.09.2025 виплати раніше призначених щомісячних страхових виплат здійснено відповідачем за відсутності на те законних підстав.
Суд звертає увагу на те, що потреба у догляді є довічною - отже, вона існувала і в спірний період. Правовий статус позивача не змінювався, він досі перебуває на обліку як одержувач страхових виплат.
Крім того, відповідач не приймав рішення про припинення відповідного права позивача, не проводив повторного оцінювання потреб, не скасовував висновок МСЕК.
Посилання відповідача на дату подання заяви є неправомірним, оскільки право виникло не з моменту подання заяви, заява є лише способом реалізації вже існуючого права.
Таким чином, ненарахування відповідної компенсації за період з 01.08.2023 по 01.09.2025 є протиправною бездіяльністю відповідача.
Обираючи належний та ефективний спосіб захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу щомісячної грошової компенсації за надання соціальної послуги догляду вдома за період з 01.08.2023 по 01.09.2025, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.04.2023 №438 "Деякі питання організації забезпечення соціальними послугами з догляду та медичними послугами потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які їх потребують", з урахуванням раніше виплачених сум. 
Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, а також звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті щомісячної грошової компенсації за надання соціальної послуги догляду вдома за період з 01.08.2023 по 01.09.2025 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.04.2023 №438 "Деякі питання організації забезпечення соціальними послугами з догляду та медичними послугами потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які їх потребують".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну грошову компенсацію за надання соціальної послуги догляду вдома за період з 01.08.2023 по 01.09.2025, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.04.2023 №438 "Деякі питання організації забезпечення соціальними послугами з догляду та медичними послугами потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які їх потребують", з урахуванням раніше виплачених сум. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул.Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	

Головуючий суддя 		Я.В. Драновський