Дата документу 05.03.2026
Справа № 334/630/26
Провадження № 2-о/334/77/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2026 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Шерештан О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті, 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тимчасово окупованій території України.
В обґрунтування заяви вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Бердянськ, Запорізької області, яке наразі є тимчасово окупованою територією, помер її свекор ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок хвороби.
ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу є дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Бердянськ. Військовослужбовець ОСОБА_3 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 у ході бойових дій на території України, що підтверджується свідоцтвом про смерть.
Батько чоловіка – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав в тимчасово окупованому м. Бердянськ Запорізької області та ІНФОРМАЦІЯ_5 помер.
Зареєструвати смерть свекра у встановленому законами України порядку заявник не може, оскільки в неї відсутні документи, які дозволяють зареєструвати смерть згідно чинного законодавства України та отримати свідоцтво про смерть. 
Встановлення факту смерті свекра необхідно заявнику для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та звернення до органів ТЦК та СП для перерозподілу призначеної одноразової грошової виплати. 
Просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в місті Пологи Запорізької області та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 74 років, місце смерті – місто Бердянськ, Бердянської міської територіальної громади Запорізької області, Україна. 
В судове засідання заявник не з`явилася, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. 
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився. 
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Як передбачено ч. 2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
В судовому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , яке 17.10.2014 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 793.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , яке 13.06.2023 виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відкрита спадкова справа, до кола спадкоємців увійшли заявниця, син заявниці і ОСОБА_3 – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 ), батьки загиблого – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована у м. Києві, ОСОБА_2 , зареєстрований у АДРЕСА_2 , а також син загиблого від першого шлюбу – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 у ході бойових дій на території України, що підтверджується повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_10 від 22.08.2023 №3918 з питання можливості виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця. ІНФОРМАЦІЯ_11 прийнято рішення про виплату одноразової грошової допомоги після загибелі військовослужбовця членам його сім`ї, в тому числі батькові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Так, згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_4 , виданого 15.05.1973 Виконкомом Бердянської міської Ради депутатів, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №656.
Матеріалами справи підтверджується, що батько загиблого - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований, фактично проживав на тимчасово окупованій території України – у м. Бердянськ Запорізької області, де помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Додатково судом встановлено, що за даними Державної прикордонної служби України на територію України, яка контролюється державними органами, з 16.07.2024 не в`їжджав. 
ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті батька її загиблого чоловіка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він помер на тимчасово окупованій території. 
Згідно з інформацією Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, наданою на виконання ухвали суду про витребування доказів, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено. 
З урахуванням наведених вище обставин суд вважає доведеним, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , впливає на права, обов`язки та законні інтереси заявниці ОСОБА_1 , а також її малолітнього сина.
Як встановлено судом, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Бердянськ Запорізької області.
На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявниця надала докази його поховання - фотознімки з місця поховання, копію «книги обліку 2024-2025» із записом №1196, що ОСОБА_2 похований 17.10.2025, місце 34-б-30-1, а також письмові пояснення ОСОБА_7 , документи які посвідчують особу останньої (копії), яка є сестрою заявниці та проживає у м. Бердянську, копію відповіді Бердянського РУП ГУНП у Запорізькій області про результат розгляду повідомлення про факт смерті ОСОБА_2 .
Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 17.10.2025 органом окупаційної влади на території м. Бердянська. 
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, в Україні введено воєнний стан. 
Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025 № 376, територія міста Бердянськ Запорізької області з 27.02.2022 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України. 
Згідно з наказом Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» №376 від 28.02.2025. м. Бердянськ, Бердянської міської територіальної громади Запорізької області з 27.02.2022 до сьогодні віднесено до територій, тимчасово окупованих Російською Федерацією. 
Таким чином, документи, що підтверджують факт смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України. Видані органами окупованої влади підтверджують факт його смерті. Однак, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті ОСОБА_2 в органах РАЦС Міністерства юстиції України. 
Питання про окуповані території у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані як «Намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. 
Суд може застосовувати загальні принципи «Намібійські винятки», сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, у контексті як мінімум «реєстрація народжень, смертей і шлюбів», виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, у сукупності з іншими доказами, як встановлення можливих фактів, оскільки встановлення цих фактів має істотне значення для реалізації низки прав людини. 
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного суду від 22.10.2018 у справі №235/2357/17, від 07.09.2022 у справі №759/5313/21.
Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо смерті людини, з метою захисту прав громадян України, ніяким чином не легітимізує таку владу. Розгляд державними органами таких документів не означає автоматичного визнання окупаційної влади. У той же час держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави. 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Зі змісту ч. ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.
За обставин тимчасової окупації населеного пункту, де сталася смерть ОСОБА_2 , відсутня можливість зареєструвати його смерть у відповідності до чинного законодавства України.
Згідно з положенням п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.
Суд дійшов висновку про те, що обставини, повідомлені заявником, знайшли своє належне підтвердження під час судового розгляду справи, та наявні підстави для задоволення заяви  ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Бердянськ Запорізької області ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
На підставі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. 
Керуючись ст.ст. 293, 315-319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті – задовольнити.
Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пологи Запорізької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Бердянськ Запорізької області.
Рішення суду підлягає негайному виконанню.
Копію рішення невідкладно надіслати до виконання до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Турбіна Т. Ф.