КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №359/12688/24 Головуючий у І інстанції - Борець Є.О.
апеляційне провадження №22-ц/824/880/2026 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 квітня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2025 року 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту,- 

установив:

У листопаді 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту.
В обґрунтування позову зазначило, що 23 червня 2023 року воно, ТОВ «Бізнес Позика», уклало з ОСОБА_1 договір про надання споживчого кредиту №459084-КС-004, за яким воно надало кредит в розмірі 22000 грн., а відповідач зобов`язалася щомісячно, до 08 грудня 2023 року, повертати кредит по частинам, сплачувати проценти за користування ним та комісію. 
У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не виконала покладені на неї грошові зобов`язання, у неї виник борг по поверненню кредиту в розмірі 18723,38грн., борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 50333,22 грн. та борг по сплаті комісії в розмірі 388,95 грн.
Загальний розмір боргу за договором про надання споживчого кредиту склав 69445,55 грн. ОСОБА_1 ухиляється від добровільного повернення цього боргу. 
Просило суд, стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №459084-КС-004 від 23 червня 2023 року в загальному розмірі 69445,55 грн.
Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2025 року зазначений вище позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №459084-КС-004 від 23 червня 2023 року в розмірі 51052,33 грн. та витрати на оплату судового збору в розмірі 1780,71 грн.
У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення боргу в більшому розмірі відмовлено.
Не погодилось із вказаним рішення суду в частині незадоволених позовних вимог ТОВ «Бізнес позика» подало апеляційну скаргу, в якій воно посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в частині відмови у задоволенні позовних вимог. 
Вказувало, що включення до тексту кредитного договору умов про сплату відповідачем процентів за користування кредитом, а рівно й подальше нарахування зазначених процентів є законним та обґрунтованим, оскільки вони базуються на чинних нормах спеціального законодавства України, які регламентують питання щодо саме надання споживчих кредитів.
Вказує, що за умовами укладеного між сторонами договору, загальна сума до сплати по процентам за кредит становила би 31940 грн. лише у випадку належного виконання позичальником зобов`язань та погашення обумовлених сум згідно з графіком платежів.
Однак, позичальником порушувався обов`язковий графік платежів та було зроблено лише три платежі на погашення кредиту, що цілком закономірно призвело до загального подорожчання кредиту і збільшення процентної ставки - що чітко і заздалегідь було погоджено сторонами кредитного договору у п. 3.2.2 Договору.
Згідно графіку відповідач мав зробити четвертий плановий платіж 18.08.2023 року, однак платіж не був зроблений (як і всі наступні), тому з 19.08.2023 року почалось прострочення заборгованості за кредитом, а після спливу 7 днів, починаючи з восьмого дня - 26.08.2023 року почалось нарахування процентів за користування кредитом по збільшеній (Стандартній) процентній ставці - у відповідності до п. 3.2.2 Договору. 
Відповідно в період з 23.06.2023 року по 25.08.2023 року включно проценти нараховувались по Зниженій (пільговій) процентній ставці. У період з 26.08.2023 року по 08.12.2023 року включно проценти нараховувались по Стандартній процентній ставці, - 2,00000000% - як це було погоджено сторонами заздалегідь - при укладенні Договору - а не по Збільшеній або по Штрафній. 
Отже, відповідачем встановлений графік погашення заборгованості не виконувався, у наслідок чого починаючи з восьмого дня прострочення першого платежу почалось нарахування процентів за Стандартною ставкою - 2,00000000%, а саме з 26.08.2023 року по 08.12.2023 року включно і після 08.12.2023 року не нараховувались. 
Таким чином, проценти за користування кредитом у загальній сумі 50333,22 грн. включають в себе: нараховані за Зниженою (пільговою) процентною ставкою 1,15138637%. - у сумі 5196,87 грн. у період з 23.06.2023 року по 25.08.2023 року (включно) плюс нараховані за Стандартною процентною ставкою 2,00000000%. - у сумі 45136,35 грн. у період з 26.08.2023 року по 08.12.2023 року (включно).
Просило суд, скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2025 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог за нарахованими та несплаченими (простроченими) процентами за користування кредитом у розмірі 18393,22 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь грошову суму 18393,22 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом за договором. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перш за все, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що в порядку ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції переглядається апеляційним судом в частині незадоволених позовних вимог, пред`явлених до відповідача ОСОБА_1 . В іншій частині рішення суду першої інстанції не становить предмет апеляційного перегляду, так як іншими учасниками справи не оскаржується і вони не будуть позбавлені такого права.
Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції у даній справі лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог за нарахованими та несплаченими (простроченими) процентами за користування кредитом у розмірі 18393,22 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, 23 червня 2023 року ТОВ «Бізнес позика» уклала з відповідачем договір про надання споживчого кредиту №459084-КС-004, за яким позивач зобов`язався надати кредит в розмірі 22000 грн., а відповідач зобов`язався щомісячно до 08 грудня 2023 року повертати кредит по частинам, сплачувати проценти за користування ним в загальному розмірі 31940 грн. та комісію в розмірі 3300 грн.
Ці обставини підтверджуються пропозицією (офертою) укласти договір про надання споживчого кредиту №459084-КС-004 від 23 червня 2023 року, прийняттям (акцептом) пропозиції (оферти) укласти договір про надання споживчого кредиту №459084-КС-004 від 23 червня 2023 року та паспортом споживчого кредиту.
23 червня 2023 року ТОВ «Бізнес позика» надало відповідачу кредит в розмірі 22000 грн. Це підтверджується копією інформаційної довідки директора ТОВ «Платежі онлайн» вих. №649/11 від 15 листопада 2024 року.
Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення всієї суми нарахованих процентів, суд першої інстанції вказав, що наданий позивачем письмовий розрахунок, зі змісту якого вбачається, що розмір боргу по сплаті процентів за користування кредитом становить 50333,22 грн., достовірність якого спростовується пропозицією(офертою) укласти договір про надання споживчого кредиту №459084-КС-004 від 23 червня 2023 року, прийняттям пропозиції укласти договір про надання споживчого кредиту та паспортом споживчого кредиту, зі змісту яких вбачається, що максимальний розмір боргу відповідача за користування кредитом міг становити лише 31940 грн.
Колегія суддів не повністю погоджується із висновками суду з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти..
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У ст. 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
З наведених обставин справи вбачається, що договір був підписаний сторонами, ними не оскаржувався, а отже в силу ст. 625 ЦПК України є обов`язковим до виконання.
Відносно нарахування заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитним договором, колегія суддів встановила, що договором №459084-КС-004 від 23 червня 2023 року сторонами передбачено: строк кредиту: 24 тижні. Стандартну процентна ставка у розмірі 2% в день, фіксована. Знижена процентна ставка у розмірі 1,15138637% за кожен день, фіксована. Комісія за надання кредиту - 3300грн. Загальний розмір наданого кредиту: 22000 грн. Термін дії Договору: до 08 грудня 2023 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 57240 грн.
У п.3.2.2. Договору сторони узгодили, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору.»
В пункті 3.2.3 Договору сторони визначили обов`язковий графік платежів за Договором, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка.
Згідно графіку платежів було погоджено, якщо позичальник сплачує заборгованість згідно графіка платежів (без порушень), то треба сплатити по Договору 57240 грн. з яких по процентах - 31940 грн, оскільки з кожним платежем сума загального боргу на яку нараховується кожного дня проценти зменшується.
Відповідно до п. 3.2.4 Договору, у випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, в т.ч з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховується на фактичний залишок суми кредиту.
Із розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем дотримано умови кредитного договору щодо строку кредитування та нараховано відсотки за користування кредитом у визначеному договором розмірі за кожен день в період з 26 серпня 2023 року до 18 грудня 2023 року включно. Після закінчення строку кредитування жодних відсотків, штрафів, пені чи інших стягнень відповідачу не нараховувалося, а заборгованість за відсотками за користування кредитом становила 50333,22 грн., з яких нараховані за зниженою (пільговою) процентною ставкою 1,15138637% - у сумі 5196,87 грн. у період з 23 червня 2023 року по 25 серпня 2023 року (включно) та нараховані за стандартною процентною ставкою 2,00000000% - у сумі 45136,35 грн. у період з 26 серпня 2023 року по 08 грудня2023 року (включно).
На підставі наведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості за процентами у розмірі 18393,22 грн., а відтак рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за процентами у розмірі 18393,22 грн.за користування кредитом підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення вказаної вимоги.
А отже доводи апеляційної скарги щодо неповного з`ясування судом першої інстанції обставин справи і невмотивованість рішення в оскаржуваній частині знайшли своє підтвердження, тому апеляційна скарга підлягає до задоволення.
В порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки судом першої інстанції стягнуто судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимоги, а суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про задоволення апеляційної скарги, та, як наслідок, про задоволення позовних вимог у повному обсязі, то відповідно до положень ст.141, 382 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід достягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 641,69 грн. та стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3633,60 грн
Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити.
Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2025 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом у розмірі 18393,22 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами у розмірі 18393,22 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 641,69 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3633 ,60 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба