ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2026 року 	м. Полтава	Справа №440/4940/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянув у письмовому провадженні заяву адвоката Браташа Юрія Павловича про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАЛІАН" до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправними та скасування індивідуальних актів, та
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАЛІАН" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування рішення та постанов Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 01.04.2025 № НС/ПЛ/2221/РН/044/213/234-ПНС/ПЛ/4924/РН/П263/213/234/ПТ/ПС/1 про накладення штрафу на суму 68000 грн; визнання протиправним та скасування постанови Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 01.04.2025 № ПНС/ПЛ/2221/РН/044/213/234-ПНС/ПЛ/4924/РН/П263/213/234/ПТ/ПС/2 про накладення штрафу на суму 68000 грн; визнання протиправним та скасування постанови Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 01.04.2025 № ПНС/ПЛ/2221/РН/044/213/234-ПНС/ПЛ/4924/РН/П263/213/234/ПТ/ПС/3 про накладення штрафу на суму 68000 грн; визнання протиправним та скасування постанови Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 01.04.2025 № ПНС/ПЛ/2221/РН/044/213/234-ПНС/ПЛ/4924/РН/П263/213/234/ПТ/ПС/4 про накладення штрафу на суму 68000 грн; визнання протиправним та скасування постанови Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 01.04.2025 № ПНС/ПЛ/2221/РН/044/213/234-ПНС/ПЛ/4924/РН/П263/213/234/ПТ/ПС/5 про накладення штрафу на суму 68000 грн; визнання протиправним та скасування постанови Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 01.04.2025 № ПНС/ПЛ/2221/РН/044/213/234-ПНС/ПЛ/4924/РН/П263/213/234/ПТ/ПС/6 про накладення штрафу на суму 68000 грн; визнання протиправним та скасування постанови Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 01.04.2025 № ПНС/ПЛ/2221/РН/044/213/234-ПНС/ПЛ/4924/РН/П263/213/234/ПТ/ПС/7 про накладення штрафу на суму 68000 грн; визнання протиправним та скасування постанови Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 01.04.2025 № ПНС/ПЛ/2221/РН/044/213/234-ПНС/ПЛ/4924/РН/П263/213/234/ПТ/ПС/8 про накладення штрафу на суму 34000 грн; визнання протиправним та скасування постанови Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 01.04.2025 № ПНС/ПЛ/2221/РН/044/213/234-ПНС/ПЛ/4924/РН/П263/213/234/ПТ/ПС/9 про накладення штрафу на суму 34000 грн; визнання протиправним та скасування постанови Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 01.04.2025 № ПНС/ПЛ/2221/РН/044/213/234-ПНС/ПЛ/4924/РН/П263/213/234/ПТ/ПС/10 про накладення штрафу на суму 34000 грн; визнання протиправним та скасування постанови Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 01.04.2025 № ПНС/ПЛ/2221/РН/044/213/234-ПНС/ПЛ/4924/РН/П263/213/234/ПТ/ПС/11 про накладення штрафу на суму 34000 грн; визнання протиправним та скасування постанови Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 01.04.2025 № ПНС/ПЛ/2221/РН/044/213/234-ПНС/ПЛ/4924/РН/П263/213/234/ПТ/ПС/12 про накладення штрафу на суму 34000 грн; визнання протиправним та скасування постанови Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 01.04.2025 № ПНС/ПЛ/2221/РН/044/213/234-ПНС/ПЛ/4924/РН/П263/213/234/ПТ/ПС/13 про накладення штрафу на суму 34000 грн; визнання протиправним та скасування рішення Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 17.03.2025 р. № ПНС/ПЛ/2221/РН/044/213/234/РО/Р3 про внесення змін до рішення(нь).
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.01.2026 у справі №440/4940/25 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАЛІАН" задоволено. 
23.01.2026 до суду надійшла заява представника позивача, адвоката Браташа Юрія Павловича про відшкодування витрат на правничу допомогу, у якій він просив стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАЛІАН" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 27500,00 грн /т. 4, а.с. 65-68/. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 заяву призначено до розгляду у порядку письмового провадження. 
Відповідач надав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, у якому наголошував на неспівмірності витрат зі складністю справи, а також виконаною адвокатом роботою /т. 4, а.с. 76-78/. 
Суд розглянув заяву представника позивача разом з матеріалами справи та дійшов такого висновку. 
Згідно з частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом частини третьої статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. 
Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються статтею 134 КАС України, у силу положень якої за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. 
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Крім того, як визначено частиною дев`ятою статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Отже документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. 
При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 04.08.2020 у справі №810/3213/16. 
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу у цій справі представник позивача надав суду копії: договору від 09.04.2025 № 09/04-25 про надання професійної правничої допомоги, звіту від 23.01.2026, платіжної інструкції від 23.01.2026 /т. 4, а.с. 69-72/.
Так, 09.04.2025 ТОВ "Граліан" (клієнт) та АО "БІендЕМ Партнерз" (Адвокатське об`єднання) укладено договір №09/04-25 про надання професійної правничої допомоги, за умовами якого клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених Договором стосовно оскарження постанов Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 01.04.2025 та рішення Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 17.03.2025.
Пунктом 4.1 Договору передбачено, що вартість послуг з професійної правничої допомоги за цим Договором щодо підготовки та подання позовної заяви визначено у твердій грошовій сумі гонорару в розмірі 10000,00 грн. Оплата послуг за вказаним договором здійснюється наступним чином: 50% від повної суми, тобто 5000 грн сплачується клієнтом в порядку попередньої оплати, інші 50% від вказаної суми, тобто 5000,00 грн протягом 10 днів з моменту ухвалення судом першої інстанції рішення, прийнятого за результатами розгляду позовної заяви клієнта.
Пунктом 4.2. Договору передбачено, що послуги з представництва інтересів клієнта в суді та складання процесуальних документів розраховуються окремо з розрахунку вартості участі адвоката в одному судовому, підготовчому засіданні - 2500,00 грн, вартість одного процесуального документа становить 3500,00 грн, оплата таких послуг здійснюється протягом 10 днів з моменту ухвалення судом першої інстанції рішення, прийнятого за результатами розгляду позовної заяви клієнта.
Відповідно до п. 4.3 Договору за результатами надання правової допомоги за цим Договором Адвокатським об`єднанням складається звіт, що підписується представниками кожної зі сторін та вказується обсяг наданої правничої допомоги та її вартість.
23.01.2026 сторонами підписано звіт до Договору про надання професійної правничої допомоги від 09.04.2025 №09/04-25, у якому визначено, що Адвокатським об`єднанням в межах Договору надані позивачу такі послуги загальною вартістю 27500,00 грн:
- ознайомлення з документами, матеріалами клієнта; збирання доказів, надання консультацій, підготовка та подання до суду позовної заяви про визнання протиправними та скасування постанов Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 13.03.2025 та рішення Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 17.03.2025 - 10000,00 грн;
- підготовка та подання до суду за дорученням клієнта відповіді на відзив - 3500,00 грн;
- підготовка та подання до суду за дорученням клієнта заперечення проти клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката - 3500,00 грн; 
- підготовка та подання до суду за дорученням клієнта клопотання від 01.07.2025 - 3500,00 грн;
- підготовка та подання до суду за дорученням клієнта клопотання про прискорення розгляду справи від 18.09.2025 - 3500,00 грн; 
- підготовка та подання до суду за дорученням клієнта заяви про забезпечення позову від 29.04.2025 - 3500,00 грн.
Позивач 23.01.2026 сплатив Адвокатському об`єднанню кошти у розмірі 10000,00 грн.
Статтею 19 Закону України від 05.07.2012 №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI) визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. 
Відповідно до статті 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. 
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. 
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. 
Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що при визначенні суми судових витрат, на відшкодування якої має право позивач, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). 
За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
За обставин цієї справи суд враховує, що юридичний спір між сторонами не характеризувався наявністю виключної правової проблеми, значним суспільним інтересом до його розгляду, великою кількістю зібраних і поданих до суду доказів тощо. 
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників, судові засідання не проводились. Адвокат не відвідував суд для з`ясування обставин справи, не ознайомлювався з матеріалами справи.
Розглянутий спір не потребував додаткового вивчення судової практики, опрацювання значного обсягу доказової бази, спір у справі не є нестандартним або нетиповим з юридичної точки зору, у позивача в наявності були всі документи, необхідні для підготовки пояснень у справі, а тому від адвоката не вимагалося додаткових дій щодо їх збирання (витребування), великого обсягу часу і значних зусиль для підготовки відповідних документів до суду. 
У задоволенні заяви про забезпечення позову ТОВ "Граліан" відмовлено, внаслідок чого підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з підготовкою цієї заяви, немає. 
Підготовлена представником позивача відповідь на відзив не містить аналізу доводів відповідача, а також посилань на нові обставини, факти, що не були викладені у позовній заяві. 
Звернення до суду з клопотанням про прискорення розгляду справи чинним процесуальним законодавством не передбачено, внаслідок чого немає підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат, пов`язаних з підготовкою такого клопотання.
При цьому суд зауважує, що тривалість розгляду справи пов`язана з надмірним судовим навантаженням, що за розрахунками Ради суддів України (https://rsu.gov.ua/oas-2025_4-maps) у 2025 році потребувало залучення у Полтавському окружному адміністративному суді 122 суддів, тоді як фактично протягом 2025 року у суді здійснювали судочинство 15 суддів. 
Також суд враховує заперечення відповідача на заяву про розподіл судових витрат, в яких, в тому числі, зазначено про невідповідність заявленого до стягнення розміру витрат принципу співмірності та розумності, що відповідає установленій практиці Верховного Суду. 
Крім того, суд визнає слушним довід представника відповідача про те, що спірні відносини не є новими, оскільки попередньо Полтавський окружний адміністративний суд вже розглядав справу №440/3822/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАЛІАН" до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправними та скасування індивідуальних актів.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). 
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. 
При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, провадження №12-171гс19).
Виходячи з вищеописаних обставин справи, суд, оцінивши надані представником позивача докази у їх сукупності, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі до 7000,00 грн, які належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці. 
Керуючись статтями 134, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Ухвалити в адміністративний справі №440/4940/25 додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАЛІАН" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн (сім тисяч гривень). 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАЛІАН" (унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 39124057; вул. Велика Набережна, 29, кімната 1, м. Кременчук, Полтавська область, 39600).
Відповідач: Північно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 44730367; вул. Матвійчука Юліана, 119, м. Полтава, 36014).
Рішення набирає законної сили у порядку та строки, визначені статтями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя Олександр КУКОБА