Справа № 296/14151/25
3/296/23/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" березня 2026 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Аксьонов В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , 

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01 грудня 2025 року о 19 год. 29 хв. в м. Житомирі по вул. Небесної Сотні, поблизу будинку №3 керував транспортним засобом Volkswagen номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager» та в найближчому закладі охороні здоров`я водій відмовилась. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
ОСОБА_1 під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення вину свою у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що транспортним засобом він не керував, його привезла дружина.
Представник особи що притягається до адміністративної відповідальності адвокат Остапчук В.О. просив закриту дану справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Звернувся до суду з клопотанням про допит свідків по даній справі, а саме допит дружини ОСОБА_1 та працівників поліції.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.
Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП зокрема передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2 розділу І Інструкції №1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
З даних відеозапису з нагрудних камер поліцейських у водія ОСОБА_1 вбачаються такі ознаки алкогольного сп`яніння, як виражене тремтіння пальців рук з протоколу про адміністративне правопорушення у водія вбачається ознака алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, що відповідно до положень до п.3 розділу І Інструкції №1452/735 було достатнім для проведення його огляду на стан сп`яніння.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Вивчивши матеріали даної справи, переглянувши відеозапис з диску з місця зупинки транспортного засобу, з якого вбачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 в зв`язку з порушенням правил ПДР України, а саме, в авто не було ввімкнене ближнє світло фар, працівники поліції вийшли із службового автомобіля , та в цей час ОСОБА_1 здійснив наїзд на службовий автомобіль працівників поліції ( відеозапис 02:05; 43:02). Після чого, з водійського сидіння вийшов ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, останній повідомив , що він виїхав чекав дитину, забув увімкнути світло фар (відеозапис 49:33), суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не заперечує на відеозаписі факту керування транспортним засобом та не вказує, що транспортним засобом керувала інша особа, останній погоджується з тим, що він був зупинений працівниками поліції у зв`язку із порушенням правил ПДР України, неодноразово заявлячи про те, що він заплатить штраф ( відеозапис 07:45, 50:30). У зв`язку з виявленими працівниками поліції у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (відеозапис 56:27), останньому було запропоновано пройти огляд на на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager» на місці зупинки транспортного засобу, однак, останній відмовилась, після чого, працівником поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі на що водій відмовився (відеозапис 57:35). 
Таким чином, дослідивши докази суд вбачає, розбіжність пояснень які містяться зафіксовані безпосередньо на місці події на відеозаписі, та наданих в судовому засіданні. 
Так, згідно відеозапису, ОСОБА_1 не заперечує факту керування ним транспортним засобом, зазначає, що він дійсно забув ввімкнути світло фар, крім того, повідомляє працівникам поліції, що огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння він проходити не буде, в зв`язку з тим , що вчора він був на дні народження (відеозапис 56:32), будь-яких осіб поряд з ОСОБА_1 на момент зупинки транспортного засобом, в момент ДТП не було, та останній про це не повідомляв працівників поліції., з відеозапису чітко видно, що саме, ОСОБА_1 виходить з переднього водійського сидіння, та його транспортний засіб пустий. Однак, в судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив , що транспортним засобом керувала його дружина. 
Таким чином, сукупність досліджених доказів беззаперечно свідчать, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. 
З огляду на наведене, доводи представника адвоката Остапчука В.О. про відсутність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 суд вважає такими, які надані з метою уникнення адміністративної відповідальності останнього, тому суд не може їх покласти в основу свого рішення, крім того, суд вважає, що докази які були надані суду є достатніми для встановлення вини ОСОБА_1 в зв`язку з чим, в клопотанні сторони захисту про виклик свідка , суд відмовляє, за безпідставністю. 
Щодо відмови в клопотанні сторони захисту про виклик до суду працівників поліції в якості свідків та дружини ОСОБА_1 суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. На виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.
Таким чином, свідком може бути будь-яка особа, стосовно якої в уповноваженого органу (посадової особи), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, є дані, що їй відомі обставини, які стосуються справи, що підлягають установленню.
Отже, особа, учасники судового провадження мають право заявляти клопотання про виклик свідків. Заявляючи клопотання або заяву про виклик свідка необхідно обґрунтувати необхідність виклику свідка; повідомити питання, які неможливо з`ясувати без допиту свідка; навести обставини, які мають значення для справи, та які заявник намагається довести, заперечуючи проти факту вчинення особою адміністративного правопорушення, та які неможливо встановити без відповідних пояснень свідка, чи доказів.
Водночас не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Пояснення поліцейських не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, адже такі особи є представниками суб`єкта владних повноважень, які виконують функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху, тобто під час складення протоколу про адміністративне правопорушення останні діяли як службові особи.
Також, слід звернути увагу особи, яка звернулася с клопотанням на те, що рішенням від 30.08.2023 року Велика Палата Верховного Суду, у справі № 208/712/19 стосовно водія, покараного за керування автомобілем у стані сп`яніння, після того, як ЄСПЛ встановив порушення Конвенції Україною, зазначила, що орган Національної поліції на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення й так фактично виконує функцію обвинувачення та разом із протоколом скерував до суду одержані ним письмові докази.
У справі, що розглядається, уповноважений працівник поліції, про виклик якого для допиту в якості свідка просив захисник, як представники органу поліції на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично виконувала функцію обвинувачення та разом із протоколом скерувала до суду одержані письмові докази, що безумовно виключає допит цього працівника поліції в якості свідка, у зв`язку з чим вказане клопотання задоволенню не підлягає.
Крім того, щодо виклику в якості свідка дружини ОСОБА_1 суд зазначає, що гр. ОСОБА_2 є близьким родичем правопорушника, а отже є заінтересованою у результатах розгляду справи, що може впливати на об`єктивність та неупередженість показань.
Крім того, відповідно до ст. 63 Конституції України особа має право не давати показання щодо себе та своїх близьких родичів, у зв`язку з чим її допит не є обов`язковим та не може розглядатись як необхідний засіб встановлення обставин справи.
Суд також враховує, що обставини, які підлягають доказуванню у даній справі, підтверджуються іншими належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи.
Суд вважає, що зібрані докази, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений способі, тому не викликають сумнівів у їх достовірності та істинності.

Вищевказані докази є належними та допустимими в розумінні вимог ст. 251 КУпАП. 
За таких обставин, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Штраф стягнути на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у Житомирській області;/Житомир обл./21081300; Код отримувача: 37976485 ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998; Рахунок отримувача: UА368999980313060149000006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300 ; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави, в особі ДСА України, в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ЄДРПОУ: 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Роз`яснити особі, щодо якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходженням його майна в порядку, встановленому законом 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу , визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. 
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя В. Є. Аксьонов