Справа № 347/606/26
Провадження № 2/347/607/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі: 
Головуючої-судді: Крилюк М.І.
секретаря : Лазорик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Кредит Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги мотивовано тим, 31.03.2024 року між фізичною особою-позичальником ОСОБА_1 (далі – Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі – Кредитодавець, Первісний кредитор) було укладено договір про споживчий кредит № 8254299 (далі – Кредитний договір). Відповідно до умов зазначеного договору Відповідач отримав кредит у сумі 5000 грн зі зобов`язанням сплати процентів за користування кредитом, комісій та можливих штрафних санкцій.
Згідно з графіком платежів Відповідач не виконав зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів та комісій, чим порушив умови Кредитного договору.
Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти, що підтверджується відповідними платіжними документами.
Кредитний договір був укладений в електронній формі відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема законів України «Про електронну комерцію» та «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідач пройшов процедуру реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі Кредитодавця, створив особистий кабінет, підтвердив свої дані та підписав договір шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є електронним підписом.
Після укладення договору кредитні кошти були перераховані на банківську картку Відповідача, зазначену ним у особистому кабінеті.
29.07.2024 року між Первісним кредитором та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № 108-МЛ, відповідно до якого Позивач набув статусу нового кредитора та право вимоги за вказаним кредитним договором.
Станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача становить 17775 грн, з яких: 5000 грн – основний борг; 11925 грн – заборгованість за процентами; 850 грн – заборгованість за комісією.
Позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору, зокрема Відповідачу було направлено письмову претензію про погашення заборгованості, однак вона залишилась без задоволення.
Враховуючи викладене, Позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, стягнути з Відповідача 17 775 грн. заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати, включаючи судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Клопотань, заяв чи відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, однак своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався. У зв`язку з цим, керуючись положеннями ст. 280 ЦПК України, суд визнав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України Косівським районним судом Івано-Франківської області було постановлено ухвалу від 23.03.2026 року про заочний розгляд справи, що підтверджується матеріалами судової справи.
Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Такий висновок ґрунтується на встановлених у судовому засіданні фактичних обставинах справи, що підтверджуються належними та допустимими письмовими доказами, поданими позивачем.
Судом встановлено, що 31.03.2024 року між фізичною особою-позичальником ОСОБА_1 (далі – Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі – Кредитодавець) було укладено договір про споживчий кредит № 8254299, що підтверджується копією кредитного договору, долученою до позовної заяви (а.с.11-17).
Факт отримання Відповідачем кредитних коштів у сумі 5000 грн підтверджується копією платіжного доручення про перерахування коштів, наданою позивачем як додаток до позову.
Відповідно до умов кредитного договору та графіка платежів (додаток до договору) Відповідач зобов`язувався здійснювати погашення кредиту, процентів і комісій у визначені строки, однак зазначені зобов`язання належним чином не виконав, що підтверджується наданими позивачем відомостями про нарахування та погашення заборгованості, а також випискою з особового рахунку з розрахунком боргу.
Обставини укладення кредитного договору в електронній формі підтверджуються копією договору, анкетою-заявою на кредит (а.с.19) та довідкою про ідентифікацію (а.с.18), які долучені до матеріалів справи, що свідчить про підписання договору Відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора 490696, відповідно до вимог чинного законодавства.
Судом також встановлено, що 29.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 108-МЛ, що підтверджується копією зазначеного договору, актом приймання-передачі реєстру боржників та витягом з реєстру боржників, долученими до позовної заяви, відповідно до яких позивач набув право вимоги до Відповідача.
Згідно з розрахунком заборгованості, що міститься у виписці з особового рахунку, наданій позивачем, станом на день звернення до суду загальна сума заборгованості Відповідача становить 17 775 грн, з яких: 5000 грн – основний борг, 11 925 грн – заборгованість за процентами, 850 грн – заборгованість за комісією.
Крім того, позивачем долучено копію письмової претензії про погашення заборгованості, яка була направлена Відповідачу, однак залишена без задоволення, що свідчить про вжиття заходів досудового врегулювання спору.
Оцінивши подані докази в їх сукупності, з урахуванням положень ст.ст. 526, 1049, 1050, 1054, 625, 629 ЦК України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими в частині, яка підтверджена належними та допустимими доказами, та підлягають частковому задоволенню.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір — це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин першої та дванадцятої статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною і вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію, відповіді про її прийняття. Такий договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, прирівнюється за правовими наслідками до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Судом установлено, що 31.03.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 8254299 в електронній формі. Факт укладення договору підтверджується копією кредитного договору з додатком, анкетою-заявою на кредит, довідкою про ідентифікацію, а також даними щодо підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, долученими до матеріалів справи.
Відповідно до умов договору відповідачу ОСОБА_1 надано кредит у сумі 5000 грн. Факт перерахування грошових коштів підтверджується копією платіжного доручення про перерахування коштів, що свідчить про зарахування коштів на банківську картку відповідача та підтверджує належне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань.
Відповідно до частин першої та третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому боржник зобов`язаний вчинити на користь кредитора певну дію, зокрема сплатити грошові кошти, а кредитор має право вимагати виконання такого обов`язку. Зобов`язання повинні ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 1048, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, визначені договором, і сплатити проценти за користування коштами.
Як убачається з наданих позивачем відомостей про нарахування та погашення заборгованості, а також виписки з особового рахунку (розрахунку заборгованості), ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконав, у встановлені договором строки кредит не повернув та проценти за користування кредитом не сплатив, у зв`язку з чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання (статті 611, 612 ЦК України).
29.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 108-МЛ, що підтверджується копією договору, актом приймання-передачі реєстру боржників, витягом з реєстру боржників та платіжною інструкцією, долученими до матеріалів справи. Таким чином, до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 8254299 від 31.03.2024 року відповідно до статті 514 ЦК України.
На момент звернення позивача до суду сума заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № 8254299 від 31.03.2024 року становить 17775 грн, з яких: 5000 грн — заборгованість за основним боргом (тілом кредиту); 11925 грн — заборгованість за процентами; 850 грн — заборгованість за комісією.
Вказаний розрахунок підтверджується випискою з особового рахунку (розрахунком заборгованості), долученою до матеріалів справи, та відповідачем не спростований належними й допустимими доказами, що відповідає вимогам статті 81 ЦПК України щодо обов`язку сторін доводити обставини, на які вони посилаються.
Оцінивши докази відповідно до статті 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що відповідач допустив порушення грошового зобов`язання, а тому заборгованість підлягає стягненню.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, позивачем заявлено до стягнення 8000 грн. На підтвердження понесених витрат до матеріалів справи долучено: договір про надання правничої (правової) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та АО «Апологет»; акт наданих послуг; детальний опис наданих послуг; ордер на надання правничої допомоги.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу. Частинами першою та другою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати на правничу допомогу несуть сторони, а їх розмір визначається відповідно до умов договору та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг. Разом з тим частина четверта статті 137 ЦПК України вимагає співмірності таких витрат із складністю справи, обсягом виконаних робіт, витраченим часом та ціною позову.
Суд враховує, що справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, не є складною з огляду на характер спірних правовідносин та обсяг досліджених доказів.
Оцінюючи співмірність заявлених витрат із характером спору та ціною позову, суд доходить висновку, що сума 8000 грн є завищеною, а тому, керуючись принципами розумності та пропорційності, вважає за можливе зменшити її до 2000 грн як обґрунтовану та співмірну суму витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов підлягає задоволенню, з ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 207, 512, 514, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», а також статтями 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 247, 263–265, 274–279 ЦПК України, суд —

В и р і ш и в:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , (проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість за Кредитним договором № 8254299 від 31.03.2024 року у сумі 17 775 (сімнадцять тисяч сімсот сімдесят п`ять) грн на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614), а також судовий збір у розмірі 2 662,40 (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: М.І. Крилюк