Справа № 606/9/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2026 року       м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Марціцкої І.Б. 
при секретарі Будз М.В.
з участю представника позивача адвоката Суп М.Б.
представника відповідача адвоката Вароди П.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі цивільну справу за позову ОСОБА_1 до приватного підприємства "МШАНЕЦЬ-2" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування запису про державну реєстрацію речового права,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Теребовлянського районного суду Тернопільської області з позовом до Приватного підприємства «Мшанець- 2» (надалі ПП – «Мшанець- 2») в якому просив зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2994 га кадастровий номер 6125085700:01:001:0150, що знаходиться на території Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області шляхом повернення власнику – ОСОБА_1 та скасувати запис про проведену державну реєстрацію договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) укладеного 20.04.2018 між позивачем та відповідачем щодо земельної ділянки 6125085700:01:001:0150 здійснену 03.05.2018 Чортківською міською радою Тернопільської області, номер запису про інше речове право 26086001.
В обґрунтування позивних вимог представник позивача вказав, що спірна земельна ділянка на праві власності належить ОСОБА_1 . У 2018 році йому стало відомо, що відповідач використовує належну позивачу земельну ділянку без його відома, всупереч його волі, тобто без належних правових підстав. 23.10.2018 на запит позивача відділ Держгеокадастру повідомив останньому, що на земельну ділянку кадастровий номер 6125085700:01:001:0150 03.05.2018 зареєстрований договір користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за ПП «Мшанець-2», договір безстроковий. В листопаді 2019 року позивач звернувся до суду, в процесі розгляду справи на виконання ухвали суду було витребувано вказаний договір. Із змісту договору слідує, що ОСОБА_1 передає, а ПП «Мшанець-2» отримує в користування для сільськогосподарських потреб земельну ділянку кадастровий номер 6125085700:01:001:0150 на праві емфітевзису безстроково та безоплатно. Під час розгляду справи в суді було призначено судову почеркознавчу експертизу, за результатами якої підписи від імені орендодавця ОСОБА_1 у обох примірниках договорів від 20.04.2018 виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою. Відтак, використання належної на праві власності позивачу земельної ділянки відповідачем є безпідставним, порушує право власності позивача та підлягає захисту у спосіб визначений в прохальній частині позовної заяви в судовому порядку.
13.01.2025 ухвалою судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області Ромазан Л.С. відкрито провадження по справі. Призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області 01.04.2025 закрито підготовче провадження призначено справі до судового розгляду.
Ухвалою судді Марціцкої І.Б. від 10.10.2025 після повторного авторозподілу справ прийнято до провадження справу. Призначено судове засідання для розгляду вказаного спору.
Представником відповідача через підсистему «Електронний суд» було надіслано відзив на позов, в якому останній не визнав позовні вимоги, вважав їх безпідставними. Вказував, що на підставі ухвали суду від 26.07.2021 в цивільній справі, на яку посилався позивач була проведена повторна судова почеркознавча експертиза, за результатами якої підписи від імені орендодавця ОСОБА_1 у примірниках договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 20.04.2018 виконані ОСОБА_1 . Відповідно до дослідницької частини висновку експерта №925/926/21-22 від 17.10.2023, висновки первинної та повторної експертизи не збіглися. Причиною розбіжностей є недостатня кількість вільних зразків підписів наданих для проведення первинної експертизи, а також значна варіативність зразків підписів ОСОБА_1 , що унеможливило встановлення повного комплексу збіжних ознак під час первинного дослідження. Таким чином, позивач підписав договір, а отже спірний договір є дійним. Відповідач правомірно користується земельною ділянкою, не порушує права позивача, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги викладені в позові, представник відповідача підтримав позицію викладену у відзиві.
Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Земельна ділянка кадастровий номер 6125085700:01:001:0150 площею 3,2994 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на праві власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 123475027 від 11.05.2018, вказана обставина не оспорювалась сторонами по справі.
Як слідує з договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 20.04.2018, ОСОБА_1 надав, а ПП «Мшанець - 2» отримало право використовувати земельну ділянку кадастровий номер 6125085700:01:001:0150 для сільськогосподарських потреб на праві емфітевзису. Термін користування – безстроково з моменту реєстрації права емфітевзису.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, 03.05.2018 за ПП «Мшанець -2» було зареєстровано емфітевзис, строк дії безстроково. 
Між сторонами Теребовлянським районним судом вирішувався спір справа № 606 /2885/19 за позовом ОСОБА_1 до ПП "Мшанець-2" про визнаня договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) недійсним, позов залишено без розгляду. В процесі розгляду справи № 606 /2885/19 призначалася судово почеркознавча експертиза та повторна судово-почеркознавчої експертиза. 
Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи від 20.11.2020 № 3/3-396/20 підписи від імені орендодавця ОСОБА_1 у примірнику договору про надання права користування земельною ділянкою від 20.04.2018, який додано представником відповідача виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою. 
Як слідує з висновку експерта за результатами проведення повторної судово-почеркознавчої експертизи № 925/926/21-22 від 17.10.2023 у цивільній справі №606/2885/19 – підписи від імені орендодавця ОСОБА_1 у примірнику договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 20.04.2018 та у примірнику договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 20.04.2018, який надано представником відповідача( всього 2 підписи) виконано ОСОБА_1 .
В судовому засіданні, будучи допитаний, як свідок, позивач ОСОБА_1 показав, що він звернувся до ОСОБА_3 з прохання позичити гроші, оскільки мав певні фінансові труднощі. ОСОБА_3 позичив йому гроші, договору емфітевзису чи оренди не підписував, вважає, що підприємство неправомірно користується його земельною ділянкою
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_1 звернувся до нього з проханням позичити гроші, свідок погодився, позивач вказав, що може взамін передати право користування земельною ділянкою. Свідок зазначив, що не бачив як позивач підписував договір, оскільки він вже на той час не був керівником підприємства, керівником був його син.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричинених цими діяннями наслідкам (див. mutatis mutandis постанови від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17, від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18, від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17, від 22 червня 2021 року у справах № 334/3161/17 і № 200/606/18, від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19, від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19, від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц, від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19, від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20, від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17, від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18 тощо).
Звертаючись до суду з позовом, представник позивача просив усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва шляхом зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку та скасувати запис про проведену державну реєстрацію договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) укладеного 20.04.2018, посилаючись на те, що договір про надання права на земельну ділянку позивач не підписував, а тому вважає його неукладеним.
Відповідно до постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 02.06.2025 справа № 144/1440/22, такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.). По своїй суті такий спосіб захисту як визнання права охоплює собою і визнання права відсутнім.
Належним способом захисту прав орендодавця, який вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача.
При цьому Верховний Суд вказав, що належним способом захисту прав орендодавця, який не підписував договір (додаткову угоду), є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. При цьому судове рішення про визнання відсутнім права оренди є підставою для державної реєстрації припинення права оренди. Будь-яке інше судове рішення (про скасування державної реєстрації права оренди, про зобов`язання повернути земельну ділянку) за змістом пункту 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не є підставою для державної реєстрації припинення права оренди.
Враховуючи природу правовідносин, які виникли між сторонами – користування земельною ділянкою землекористувачем на підстави згоди власника, підстави позову – посилання на неукладеність договору позивачем, оскільки останній не підписував договір, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту має бути визнання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб відсутнім.
Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом. (Постанова Великої Палати від 19 січня 2021 року)
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позивачем обрано неналежним спосіб захисту, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного підприємства "МШАНЕЦЬ-2" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування запису про державну реєстрацію речового права - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 02 березня 2026 року.
Суддя Теребовлянського районного суду  І.Б. Марціцка
Тернопільської області