Справа № 359/14157/25 
Провадження № 1-кп/359/353/2026 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2026 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді     ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання   ОСОБА_2 , 
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачуваного ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією кримінальне провадження № 12025111100002138, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2025 року, що надійшли до суду з обвинувальними актами, по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 , раніше судимого, востаннє вироком Дарницького районного суду м. Києва від 26.01.2026 за ч.2 ст. 309 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 309 КК України, за таких обставин.
Так, 13.11.2025, приблизно о 23 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання психотропних речовин, перебуваючи на набережній річки Дніпро в м. Київ, помітив на землі полімерний пакет та паперовий згорток, піднявши які розгорнув та виявив в середині полімерного пакету з блістерною застібкою порошкоподібну речовину білого кольору, а в паперовому згортку кристалоподібну речовину.
Будучи особою, яка раніше вживала психотропні речовини, ОСОБА_4 зрозумів, що даними речовинами є психотропні речовини, а саме PVP та амфетамін. Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на придбання та зберігання психотропних речовин, поклав знайдені згортки в кишеню своєї наплічної сумки та почав зберігати при собі без мети збуту до моменту вилучення.
14.11.2025 року в нічний час, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне зберігання та перевезення психотропних речовин, на автомобілі направився з м. Київ в напрямку с. Гнідин Бориспільського району Київської області та таким чином перевіз психотропні речовини. 
Цього ж дня о 03 годині 15 хвилин, за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, вул. Ідейна, поблизу буд. 1, ОСОБА_4 зупинений працівниками Бориспільського РУП ГУНП в Київській області. У ході проведення поверхневої перевірки особистих речей ОСОБА_4 , останній дістав з кишені своєї наплічної сумки полімерний пакет з блістерною застібкою, всередині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, та паперовий згорток, всередині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-25/69951-НЗПРАП від 18.11.2025 року, в наданій на дослідження кристалічній речовині білого кольору масою 1,381г виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою в речовині - 1,022г. В наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору масою 6,312г виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено – амфетамін, масою в речовині - 1,578г. 
Відповідно до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, / PVP / відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (список 2, таблиця 1).
Відповідно до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, / амфетамін/ відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено (список 2, таблиця 2).
Згідно таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» наказу МОЗ № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» амфетамін від 1,5 г до 15 г становить великі розміри.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропних речовин, без мети збуту, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті показання ОСОБА_4 надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого та думки прокурора, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 , інкримінованого кримінального правопорушення, крім допиту обвинуваченого, - а саме допиту свідків, дослідження доказів обвинувачення, зважаючи на те, що учасниками судового провадження обставини кримінального правопорушення не оспорювались.
Обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини не оспорює та у судовому засіданні підтвердив обставини його вчинення, які відповідають викладеним у пред`явленому обвинуваченні.
Щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, повідомив, що дійсно 13.11.2025, приблизно о 23 годині, він перебуваючи на набережній річки Дніпро в м. Київ, помітив на землі полімерний пакет та паперовий згорток, піднявши які розгорнув та виявив в середині полімерного пакету з блістерною застібкою порошкоподібну речовину білого кольору, а в паперовому згортку кристалоподібну речовину. Розумів, що даними речовинами є психотропні речовини, а саме PVP та амфетамін. Після чого, поклав знайдені згортки в кишеню своєї наплічної сумки та почав зберігати при собі без мети збуту до моменту вилучення.
У суду не викликає сумнівів добровільність та істинність позиції обвинуваченого ОСОБА_4 щодо дачі ним показань з приводу обвинувачення, оскільки його показання достовірні і послідовні, та знаходять своє відображення в рамках пред`явленого йому обвинувачення.
Крім того, судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, речові докази у кримінальному провадженні та процесуальні витрати.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію сторін кримінального провадження.
Зміни обвинувачення, визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.
З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за указаним кримінальним законом. 
Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті. Доказів зворотному в суді не здобуто.
За змістом ст. ст. 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.
Судом враховується те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК відносяться до категорії нетяжких злочинів. Також суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, який є умисним та вчинений в сфері обігу наркотичних засобів. Також предметом цього кримінального правопорушення є наркотичні засоби, а тому воно відносяться до кримінальних правопорушень підвищеної суспільної небезпеки.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Судом не встановлено обставин, які обтяжують покарання.
Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 вказує на те, що він раніше судимий, в тому числі за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів. Востаннє вироком Дарницького районного суду м. Києва від 26.01.2026 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці. На обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем реєстрації не перебуває, неодружений, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним. 
Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку, та не є військовослужбовцем. 
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства. Підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відсутні.
Таким чином, із урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретних обставин його вчинення, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин та даних про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк, визначений в санкції ч. 2 ст. 309 КК України. 
Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені. 
Разом із тим, судом встановлено, що кримінальне правопорушення у даному провадженні було вчинене до постановлення попереднього вироку Дарницького районного суду м. Києва від 26.01.2026 року. За таких обставин остаточне покарання підлягає призначенню за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень. Відповідно до цієї норми, якщо після постановлення вироку буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд призначає остаточне покарання за правилами, передбаченими частинами першою - третьою статті 70 КК України.
При цьому, суд враховує практику ВС щодо призначення покарання в порядку ст. 70, 71 КК України, незалежно від того, чи набрав попередній вирок суду законної сили.
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України покарання у виді 1 року позбавлення волі, а на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.
Підсумовуючи вищезазначене суд вважає, що дана міра покарання щодо обвинуваченого є достатньою для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, враховуючи, тяжкість кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого. 
Підстав для обрання запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні суд не вбачає, оскільки обвинувачений на час ухвалення вироку утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на підставі іншого судового рішення, що набрало законної сили. В той же час, матеріали кримінального провадження не містять відомостей про можливість зарахування ОСОБА_4 строку тримання під вартою до призначеного покарання в порядку ст. 72 КК України. З цього суду вирішення даного питання можливе в порядку ст.. 537 КПК України вподальшому.
Крім того, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на проведення експертизи у розмірі 3565 грн. 60 коп., що є документально підтвердженим за матеріалами судової справи. 
Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. 
На підставі викладеного та ст. 50, 65-67, 70, ч. 2 ст. 309 КК України, та керуючись ст. ст. 100, 124, 318, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 342-351, 358, 363-368, 373, 374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 26.01.2026 року, остаточно призначити  ОСОБА_4  покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці. 
Початок строку відбування покарання  ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку 24.03.2026 року.
Стягнути із ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ), - на користь держави України (рахунок отримувача: UA858999980313030115000010103; отримувач коштів: ГУК у Київській області; код за ЄДРПОУ: 37955989; банк отримувач: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; код класифікації доходів: 24060300, назва платежу: за проведення експертизи по кримінальному провадженні № 12025111100002138, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2025 року) – 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп., процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів у цьому кримінальному провадженні.
Після набрання вироком суду законної сили, речові докази в кримінальному провадженні, а саме: PVP масою 1,022 г та амфетамін массою 1,578 г, що знаходяться в полімерному спецпакеті №6632439, який переданий на зберігання до камери схову Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області, - знищити.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.
Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку – після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя   ОСОБА_1