Справа № 464/5755/25
пр.№ 2/464/932/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2026    Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого – судді Дулебка Н.І.,
за участі: секретаря судового засідання – Михайлів О.Т., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, – 

встановив:

Позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з гарячого водопостачання та абонентське обслуговування в сумі 11 378,53 грн, пені у сумі 428,66 грн, 3 % річних в сумі 96,24 грн та інфляційних втрат у сумі 448,53 грн. Позов обґрунтовано тим, що відповідачка є власником квартири АДРЕСА_1 . Для здійснення оплати за надані послуги ЛМКП «Львівтеплоенерго» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 та щомісячно направлялись повідомлення про оплату таких послуг. До 30.11.2021 між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та споживачем вважався укладеним договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з постачання централізованого постачання гарячої води. Відповідно до п. 1.1 Договору приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго» (виконавець) зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуг з централізованого опалення та послуг централізованого постачання гарячої води (якщо конкретний будинок/приміщення фактично приєднанні до мереж центрального опалення та мереж гарячого водопостачання виконавця), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги з централізованого постачання гарячої води за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені цим договором приєднання. До 01.05.2022 порядок надання послуг з централізованого опалення та з гарячого водопостачання регламентувався «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005. З 01.12.2021 між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та споживачем вважається укладеним індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води. Такий договір є публічним договором приєднання, укладений сторонами з урахування статей 633, 634, 641, 642 ЦК України. Відповідно до п. 5 індивідуального договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» (виконавець) зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги в строки і на умовах, що передбачені цими договорами приєднання. Всупереч наведеному, відповідно до розрахунків заборгованості за період з 01.07.2021 по 30.06.2025 у відповідача існує заборгованість з оплати послуг з гарячого водопостачання та абонентське обслуговування в сумі 11 378,53 грн. Окрім цього, відповідачу на вищевказану заборгованість нараховано пеню за надані послуги у сумі 428,66 грн., 3 % річних за надані послуги у сумі 96,24 грн, інфляційні втрати за послуги у сумі 448,53 грн. Такі неправомірні дії відповідача призвели до порушення майнових прав та законних інтересів позивача, у зв`язку з чим виникла необхідність звернення до суду з таким позовом. 
Представник позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» в судове засідання не з`явилася, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд такі задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомила та не подала відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. 
Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Пунктом 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 за №830 передбачено, що індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Індивідуальний договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку). Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги або надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт), наданої відповідно до вимог статтей 10 та 11 Закону України «Про електронну комерцію» (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця).
На офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» розміщено публічний типовий договір приєднання про надання послуги з централізованого постачання гарячої води, саме зразок індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води (надалі – індивідуальний договір) від 1 грудня 2021 року (https://lmkp.lte.lviv.ua/images/pdoggv.pdf), а відтак між сторонами наявні договірні правовідносин.
Згідно з пунктами 1, 2 індивідуального договору цей договір є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуг з постачання гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України. Такий договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення на сайті https://lmkp.lte.lviv.ua. 
Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №639/10591/14-ц).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №387873332 від 23.07.2024 відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 .
Для здійснення оплати за надані послуги за адресою проживання відповідачів відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Частинами 1, 4 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.901 ЦК України).
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги – результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Плата за абонентське обслуговування нараховується у відповідності до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Встановлено, що відповідач не виконала свого зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг у зв`язку з чим згідно з розрахунком позивача за адресою: АДРЕСА_2 утворилась заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води та абонентське обслуговування за період з 01.07.2021 по 30.06.2025 у розмірі 11 378,3 грн. 
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
У разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу (ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Згідно з ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Оскільки відповідачем вказаний розрахунок не спростовано, а відтак у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання щодо оплати наданих послуг з гарячого водопостачання та абонентського обслуговування з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за вказані послуги у розмірі 11 378,53 грн, а також пені у сумі 428,66 грн, 3 % річних в сумі 96,24 грн та інфляційні втрати у сумі 448,53 грн, а всього 12 351,96 грн. 
Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги є обґрунтованими та такі необхідно задовольнити.
Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 3028 грн. 
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 21.04.2026.
Керуючись статтями 2, 81, 89, 141, 247, 263 – 265, 280 – 282 ЦПК України, суд, –

ухвалив:

Позов задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) заборгованість за послуги з гарячого водопостачання та абонентського обслуговування у сумі 11 378,53 грн, пені у сумі 428,66 грн, 3 % річних в сумі 96,24 грн, інфляційні втрати у сумі 448,53 грн, а всього 12 351 (дванадцять тисяч триста п`ятдесят одну) гривню 96 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (ЄДРПОУ 05506460, місцезнаходження – м. Львів, вул. Д.Апостола, 1) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення складено 21.04.2026.

Головуючий        Назарій ДУЛЕБКО