Справа № 346/6554/25 
Провадження № 1-кп/346/462/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд 
Івано-Франківської області

у складі головуючого судді    ОСОБА_1 
за участю: секретаря    ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2025 року за № 12025091180000717, про обвинувачення 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, 
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,
ВСТАНОВИВ:
обвинувачений умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.
Злочин вчинено за наступних обставин.
Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.03.2025 року, винесеною у справі № 346/44/25, яка набрала законної сили 22.03.2025 року, обвинуваченого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Однак, обвинувачений, умисно не виконуючи судове рішення, винесене у формі вказаної постанови, в частині позбавлення права керування транспортними засобами, достовірно знаючи про наявність такої постанови, яка набрала законної сили, будучи ознайомлений з нею та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, на порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів", відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 22.04.2025 року, близько 12:40 год.,  рухаючись автодорогою "Н-10" в селищі Отинія Коломийського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «BMW 525», державний номерний знак " НОМЕР_1 " та був зупинений поліцейськими Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». За вказаний факт керування обвинуваченого того ж дня притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. 

Крім того, обвинувачений, умисно не виконуючи судове рішення, винесене у формі вказаної постанови суду, в частині позбавлення права керування транспортними засобами, достовірно знаючи про наявність такої постанови, яка набрала законної сили, будучи ознайомлений з нею та маючи реальну можливість її виконати, 15.05.2025 року, близько 19 год.,  рухаючись автодорогою "Н-10" в селищі Отинія, по вул.Січових Стрільців, Коломийського району Івано-Франківської області, керував тим же транспортним засобом та був зупинений поліцейськими Коломийського районного відділу поліції Головного управління Націольної поліції в Івано-Франківській області на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». За вказаний факт керування обвинуваченого того ж дня знову притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. 

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним злочину, вказані в обвинувальному акті. Обвинувачений вказав, що він у вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати, врахувавши, що він притягується до кримінальної відповідальності вперше, а також має на утриманні і доглядає батька, який є особою з інвалідністю І-ї групи. Тому обвинувачений та захисник просять призначити покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі. 
Тому на підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Суд вважає правильною надану органом досудового розслідування кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст.382 КК України, оскільки обвинувачений умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказані в ст.67 КК України, відсутні.
Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставиною, які пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.
Суд також враховує особу винного, який має постійне місце проживання, раніше не судимий, на диспансерних обліках в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, його батько є особою з інвалідністю І-ї групи загального захворювання, що стверджується даними копій відповідних свідоцтва про народження обвинуваченого та пенсійного посвідченння серії НОМЕР_2 від 04.02.2020 р. 
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 382 КК України, а саме у виді позбавлення волі на мінімальний строк і звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього частини обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. 
При цьому суд вважає, що призначення покарання у виді штрафу буде недоцільним, адже обвинувачений не працевлаштований, і цю обставину він підтвердив в судовому засіданні. 

1.Необхідності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
2.Речові докази відсутні. 
3.Процесуальні витрати відсутні.
4.Цивільний позов не заявлявся.
На підставі наведеного та, керуючись ч.3 ст.349, статтями 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити  ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.
На підставі пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на  ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
На підставі п.2 ч. 3 ст.76 КК України покласти на  ОСОБА_4 такий обов`язок:
1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення (ухвалення) вироку через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право ознайомитися із журналом судового засідання та подати на нього письмові зауваження.

Суддя: 	ОСОБА_1