Справа № 133/3258/25 
Провадження № 33/801/286/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дем`янова Ж. М.
Доповідач: Панасюк О. С.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
13 березня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., вирішуючи питання про призначення до розгляду апеляційної скарги  ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

в с т а н о в и в:

Постановою судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 вересня 2025 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
27 лютого 2026 року  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 вересня 2025 року, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Одночасно в апеляційній скарзі  ОСОБА_1  ініціював питання про поновлення строку на апеляційне оскарження цієї постанови. Клопотання обґрунтоване тим, що він є військовослужбовцем і з серпня 2025 року проходить службу у військовій частині Збройних Сил України. У період після винесення постанови він перебував безпосередньо у місці дислокації підрозділу в умовах особливого періоду, що виключало фізичну можливість отримати копію постанови, зв`язатися із судом чи своєчасно подати апеляційну скаргу. Про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 14 жовтня 2025 року, після повернення з району виконання службових (бойових) завдань. Просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, який був пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про поновлення строку на подання апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступного висновку.
Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення регулюється статтею 294 КУпАП.
За змістом цієї норми постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Як видно з матеріалів справи розгляд справи в суді першої інстанції відбувся 22 вересня 2025 року, а тому строк на апеляційне оскарження обчислюється із зазначеної дати та закінчився 02 жовтня 2025 року.
Вперше апеляційна скарга була подана  ОСОБА_1  14 жовтня 2025 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження постанови суду.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року відмовлено ОСОБА_1  у поновленні строку на апеляційне оскарження; апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.
Апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_1 не надав доказів, що він є діючим військовослужбовцем та у період з 22 вересня по 14 жовтня 2025 року перебував у відрядженні, тому зазначені ним причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнав не поважними.
Впродовж періоду з 19 листопада 2025 року по 12 лютого 2026 року ОСОБА_1 ще чотири рази звертався з аналогічними за змістом апеляційними скаргами, проте Вінницький апеляційний суд відмовляв йому у поновленні процесуального строку через ідентичність наведених підстав.
27 лютого 2026 року ОСОБА_1 вшосте подав апеляційну скаргу на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 вересня 2025 року, в якій також ініціювалося питання про поновлення строку на апеляційне оскарження цієї постанови.
З матеріалів справи видно, що підстави, які зазначені заявником є аналогічними за своїм змістом з його попередніми клопотаннями про поновлення строку на апеляційне оскарження. Судді Вінницького апеляційного суду у постановах від 28 жовтня 2025 року, 27 листопада 2025 року, 13 січня 2026 року, 02 лютого 2026 року, 19 лютого 2026 року вже надавали оцінку цим доводам і дійшли висновку, що вони не створюють підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. 
Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що долучений до апеляційної скарги лист-підтвердження командира військової частини НОМЕР_1 № 1687/1/6579 від 10 лютого 2026 року підтверджують лише факт перебування ОСОБА_1 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, але не свідчать про те, що протягом строку на апеляційне оскарження (з 23 вересня 2025 року по 02 жовтня 2025 року) або до 14 жовтня 2025 року – дати коли він дізнався про наявність постанови,  ОСОБА_1 безпосередньо брав участь у бойових діях, що об`єктивно унеможливлювало подання апеляційної скарги. 
Таким чином, оскільки закон імперативно визначає строк на апеляційне оскарження (частина друга статті 294 КУпАП) і такий строк пропущено без поважних на те причин, виходячи з того, що повторно заявивши клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, яке вже вирішено апеляційним судом і по якому рішення апеляційного суду набрало законної сили, є порушенням принципу «res judicata», а тому подана ОСОБА_1 апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         О. С. Панасюк