П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 570/5653/25
Провадження № 22-ц/4815/688/26

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого-судді – Шимківа С.С.,
суддів: – Боймиструка С.В., Гордійчук С.О., 
секретар судового засідання – Хлуд І.П.,

учасники справи: 
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач –  ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору: Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного 
стану у Рівненському районі Рівненської області 
Львівського міжрегіонального управління 
Міністерства юстиції України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги  ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Суржук Людмилою Миколаївною, ОСОБА_2 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2025 року (ухвалене у складі судді Кушнір Н.В., повний текст рішення виготовлено 07 січня 2026 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про оспорення батьківства, виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2025 року  ОСОБА_1 , через свого представника – адвоката Суржук Людмилу Миколаївну, звернувся до Рівненського районного суду з позовом до Сарненської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Позов обґрунтовував тим, що з серпня по грудень 2023 року він мав стосунки та проживав разом із відповідачкою.
ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка народила дитину ОСОБА_3 , батьком якої було записано позивача, проти чого він не заперечував, бо вважав себе батьком дитини.
Після припинення стосунків, приблизно, у травні-червні 2025 року, йому надійшла інформація, що батьком дитини може бути інший чоловік.
Позивач ініціював проведення біологічного аналізу, висновок якого показав, що він не є біологічним батьком ОСОБА_4 .
Просив суд виключити з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зробленого за №1093 від 28.06.2024 Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 ) відомості про те, що батьком дитини є ОСОБА_1 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_2 .
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про оспорення батьківства, виключення запису про батька з актового запису про народження дитини відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що висновок про біологічне батьківство № MGU2466 від 27.08.2025, складений ТОВ "ГенКод Діагностик" не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки він проведений без дотримання вимог Закону України "Про судову експертизу" та не відповідає вимогам ч. 6, 7 ст. 102 ЦПК України. Дослідження проведене неналежною установою; особи, які її проводили не попереджались про кримінальну відповідальність; зразки не збиралися під суворим наглядом; імена пацієнтів і походження зразка не можуть бути перевірені; юридичної процедури для надання результатів ДНК аналізу до судових інстанцій ТОВ "ГенКод Діагностик" не дотримувалось.
Не погоджуючись із рішенням місцевого суду,  ОСОБА_1 , через представника – адвоката Суржук Людмилу Миколаївну, оскаржив його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що висновок, зроблений на замовлення учасника справи має таку ж доказову силу, що і висновок, зроблений на підставі ухвали суду.
ТОВ "ГенКод Діагностик" має ліцензію на діяльність з медичної практики. Згідно із умовами Договору на проведення тесту, ДНК тест виконувався за допомогою спеціального програмного забезпечення командами лаборантів-аналітиків з вищою молекулярно-біологічною освітою, перевірявся лабораторним директором – Доктором наук в галузі генетики та ДНК аналітиком. 
У висновку чітко зазначені імена пацієнтів, які надавали біологічний матеріал, при цьому відсутня інформація про невдале виділення ДНК чи зразків біоматеріалу чи ненадання такого матеріалу замовником чи дитиною, також при цьому не передбачено виключно одночасну явку батька та дитини до експертної установи. Відтак з огляду на зазначене, позивач не погоджується з тим, що установа, яка зробила на його замовлення ДНК-тест є неналежною установою.
Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове – про задоволення позову.
29 січня 2026 року ОСОБА_2 також подала апеляційну скаргу на оскаржуване рішення, у якій покликається на його незаконність та необґрунтованість.
Вказує, що при вирішенні спору про визнання батьківства чи його оспорення мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.
Висновок ТОВ "ГенКод Діагностик", який має ліцензію на діяльність з медичної практики, здійснений належною установою та є належним доказом у справі.
Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове – про задоволення позову.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційних скарг, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що у свідоцтві про народження дитини від 28 червня 2024 року, яке видане Рівненським відділом ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, серії НОМЕР_3 , батьками дитини ОСОБА_3 зазначені: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с. 17).
З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00054106249 від 10 жовтня 2025 року вбачається, що 28.06.2024 року реєстратором Рівненського відділу ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внесено актовий запис № 1093 про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , де батьком зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 18-19).
Відповідно до висновку про біологічне батьківство № MGU2466 від 27.08.2025, складеного ТОВ "ГенКод Діагностик" за результатами проведення ДНК-тестування, ймовірність батьківства ОСОБА_1 щодо дитини ОСОБА_3 становить 0,0000000001% (а.с. 23).
За статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 126 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство, зокрема, особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.
Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Калачова проти Російської Федерації" від 07 травня 2009 року зауважив, що в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 процентів. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.
Оскільки наявними у матеріалах справи доказами, зокрема результатом ДНК-тестування, позицією відповідачки, яка визнала позов, підтверджуються факт відсутності кровного споріднення між ОСОБА_1 , який записаний батьком ОСОБА_3 та дитиною – ОСОБА_3 , апеляційний суд дійшов висновку про наявність достатніх правових та фактичних підстав для задоволення позову  ОСОБА_1 про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини.
Ураховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про оспорення батьківства, виключення запису про батька з актового запису про народження дитини.
На підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 126, 136 СК України, керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги  ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Суржук Людмилою Миколаївною, ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2025 року скасувати.
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про оспорення батьківства, виключення запису про батька з актового запису про народження дитини задовольнити.
Виключити з актового запису № 1093 від 28 червня 2024 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , складеного Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відомості про те, що батьком дитини є ОСОБА_1 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_2 .
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя      Шимків С.С.

Судді:  Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.