ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2026 року	Львів	Справа № 380/5056/25 пров. № А/857/33550/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
судді-доповідача Іщук Л. П.,
суддів Глушка І.В., Обрізка І. М., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року (головуючий суддя Кисильова О.Й., м. Львів) у справі № 380/5056/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку та виплаті пенсії за вислугою років з урахуванням 5 відсотків унаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, до грошового забезпечення, тобто в розмірі 67 відсотків відповідних сум грошового забезпечення; зобов`язати відповідача здійснити з 01.01.2016 перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугою років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням 5 відсотків унаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, до грошового забезпечення, тобто в розмірі 67 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року позов задоволено.
Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а також не досліджено обставини, що мають значення для справи.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що підставою звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ стала хвороба, однак, згідно з наказом УМВС України у Львівській області, його було звільнено не у відставку, а у запас. Висновком військово-лікарської комісії позивача визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, що відповідно до пункту 64 Положення, не є підставою для звільнення у відставку. Вважає, що при перерахунку пенсій у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018, змінюється лише розмір грошового забезпечення, що враховується для нарахування пенсії, але не змінюється відсоткове співвідношення, встановлене на дату призначення. 
Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Позивач письмовий відзив на апеляційну скаргу не подав.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 з 10.02.2004 отримує пенсію, призначену на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ у розмірі 62 % грошового забезпечення, що підтверджується висновком про призначення пенсії від 24.03.2004.
Зі змісту висновку про призначення пенсії від 24.03.2004 вбачається, що ОСОБА_1 наказом Управління МВС України у Львівській області від 10.02.2004 № 87 о/с звільнений в запас через хворобу (ст. 64 "б").
17.02.2025 позивач звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням 5% грошового забезпечення внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
04.03.2025 Головне управління ПФУ у Львівській області листом № 4695-4118/Д-52/8-1300/25 відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, вказавши, що оскільки він не звільнений зі служби в поліції на підставі п.п. 2,3 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", підстави для урахування додаткових 5 % до розміру пенсії відповідно до п. "а" ст. 13 Закону "№ 2262-XII відсутні.
Не погоджуючись з відмовою відповідача щодо перерахунку пенсії з урахуванням додаткових 5 % відповідно до п. "а" ст. 13 Закону "№ 2262-XII, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що визначальним з точки зору права, у цих правовідносинах є сам факт захворювання, яке спричинило подальшу непридатність особи до проходження служби, що було установлено у прямо передбачений спосіб, відповідно до діючого підзаконного нормативного акту - Порядку № 85 та зафіксовано у відповідному документі - свідоцтві про хворобу. Суд вказав, що хоча формулювання "непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час" і містить розбіжність із формулюванням, викладеним у пункті 2 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію"- "непридатність до служби в поліції", однак жодним чином не спростовує самого факту непридатності до подальшої служби через хворобу.
Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для відмови у виплаті позивачу пенсії у підвищеному на 5% розмірі згідно з п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ.
Колегія суддів вважає такі висновки помилковими, з огляду на таке.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі визначено Законом України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі Закон №2262-XII).
Відповідно до статті 10 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям осіб» з 01.01.2007 на органи Пенсійного фонду України покладені виключно функції з призначення (перерахунку) і виплати пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію відповідно до вищеназваного Закону.
Формування грошового забезпечення, з якого проводяться призначення (перерахунок) пенсій призначених відповідно до Закону-2262, не входить до компетенції органів Пенсійного фонду України.
Підстави та порядок перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, визначено ч. 4 ст. 63, зокрема, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом- 2262, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103) (далі - Порядок №45), пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - Головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів(далі – уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх Головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Таким чином, при зміні грошового забезпечення військовослужбовців чинним законодавством передбачено проведення масового перерахунку всіх пенсій військовослужбовцям (без подання заяви особою про перерахунок пенсії), а не індивідуально по окремих особах.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 року № 103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” (далі Постанова-103), якою передбачено умови проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону - 2262, у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
Грошове забезпечення позивача визначено згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року “Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції”.
Пунктом 3 Постанови №103 визначено: перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 “Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції”. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.
На виконання вказаної постанови Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016.
Предметом спірних правовідносин є невірне, на думку позивача, визначення відсоткового розміру пенсії з 01.01.2016.
За змістом п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ у діючій редакції, пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт “а” статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони та звільненим зі служби у Національному антикорупційному бюро України за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Здійснюючи аналіз наведеної норми, колегія суддів зазначає, що пенсії за вислугу років призначаються у розмірі 50 процентів грошового забезпечення за наявності 20 років вислугу та 3 проценти за кожний рік вислуги понад 20 років. В свою чергу, друга частина даної норми права передбачає альтернативний варіант (55 процентів відповідних сум грошового забезпечення) для конкретних суб`єктів, а саме для: осіб звільнених у відставку за віком або за станом здоров`я; осіб, звільнених зі служби в поліції на підставі п. 2, 3 ч. 1 ст. 77 Закону України “Про Національну поліцію”; осіб, звільнених зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу.
З матеріалів справи вбачається, що позивачу 23.04.2004 призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону №2262 в редакції, чинній на дату призначення пенсії, у розмірі 62 % сум грошового забезпечення.
Отже, пенсія позивача визначена у розмірі 62% сум грошового забезпечення.
Відповідно до висновку про призначення пенсії від 24.03.2004 № 91/176785, наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 10.02.2004 № 87 о/с, ОСОБА_1 звільнено зі служби в органах внутрішніх справ (міліції) у запас Збройних Сил України через хворобу на підставі пп. “б ” п. 64 Положення.
Відповідно до п. 62 Розділу VII “Звільнення зі служби” Положення №114, звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: у запас Збройних сил (із постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України “Про військовий обов`язок і військову службу” для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби (пп. “а ” п. 64); у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України “Про військовий обов`язок і військову службу” для перебування в запасі осіб, які мають військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).
Вказані вище норми Положення№ 114 ґрунтуються на ст. 27 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ “Про військовий обов`язок і військову службу”, частиною 1 якої передбачено, що у запас Збройних сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування у запасі.
Запас військовозобов`язаних поділяється на першу (військовозобов`язані, які проходили військову службу та здобули під час її проходження військово-облікову спеціальність) і другу (військовозобов`язані, які не здобули військово-облікової спеціальності під час проходження військової служби, а також військовозобов`язані- жінки) категорії (чч. 2, 3, 4 Закону № 2232-ХІІ).
Граничним віком перебування у запасі для осіб старшого офіцерського складу, відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону № 2232-ХІІ становить 60 років.
Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-ХІІ виключенню з військового обліку підлягають громадяни України, які досягли граничного віку перебування у запасі.
В матеріалах пенсійної справи наявне свідоцтво про хворобу від 03.11.2003 № 572, видане Військово-лікарською комісією ГУМВСУ у Львівській області, в якому зазначено, що ОСОБА_1 непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (пп. “б ” п. 64 Положення).
Звільнення у відставку, в тому числі й через хворобу, передбачено пунктом 65 Положення №114.
Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд в органах внутрішніх справ і військах внутрішньої та конвойної охорони МВС України, затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.07.1995 № 488 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 22.08.1995 за № 308/844 (далі – Положення №488), втратило чинність 22.02.2001 на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.02.2001 № 85, яким затверджено Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС та Порядок проведення військово- лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС.
Відповідно до п. 1.63.5. Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.02.2001 № 85 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2001 за № 165/5356), щодо осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військово-лікарські комісії виносять такі постанови: “Придатний до військової служби”; “Придатний до військової служби. Непридатний на посаду”; “Обмежено придатний до військової служби”; “Потребує звільнення від виконання службових обов`язків (занять), відпустки за станом здоров`я”; “Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час”; “Непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку”.
Колегія суддів зазначає, що Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII “Про Національну поліцію” (далі – Закон №580) із змінами, внесеними Законом України від 29.12.2015 № 900-VIII “Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей”, передбачено, що перерахунок пенсії особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) здійснюється із грошового забезпечення поліцейських.
Водночас, норм права, які б передбачали зміну відсоткового розміру призначеної пенсії Закон №580 не містить.
Відповідно до ст. 13 Закону № 2262-ХІІ пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально- виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення. в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" за вислугу 20 років - 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 3 проценти за кожний повний рік вислуги понад 20 років, але не більше ніж 65 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. 
Колегія суддів приймає доводи апелянта, що при перерахунку пенсії має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії і наголошує, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні, є незмінним. Відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону №2262-XII на момент призначення пенсії, а розмір складових пенсії визначається Кабінетом Міністрів України.
Складові пенсії, як і їх розмір, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України. Разом з тим, відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що пенсія позивачу призначена та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства, а тому приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Наведене свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про відмови у задоволенні позову
Керуючись статтями 311, 315, 317, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року у справі № 380/5056/25 скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. М. Обрізко