ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 квітня 2026 року м. Житомир справа № 757/55544/19-а
категорія 109010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Заступника начальника управління - начальника Інспекційного відділу № 1 управління контролю за будівництвом Мосура С.М. про скасування припису, 

встановив:

У жовтні 2019 року до Печерського районного суду міста Києва надійшла позовна заява за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі – Позивач 1 та Позивач 2, разом - позивачі) до Департаменту з питань архітектурно-будівельного контролю міста Києва (далі – Відповідач 1) та Заступника начальника – начальника інспекційного відділу № 1 управління контролю за будівництвом ОСОБА_3 (далі – Відповідач 2) з вимогою скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 10.10.2019 року.
У позові зазначено, що на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.2019 позивачі є співвласниками нежитлового приміщення площею 286,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , по 1/2 частини кожному.
Згідно доводів позовної заяви оскаржуваним приписом вимагалося до 10.12.2019 року зупинити експлуатацію нежилих приміщень у літ. "А": приміщень № 108 (з № 1 по № 8), № 109 (з № 1 по № 7) та № 110 (з № 1 по № 6) за адресою проспект Повітрофлотський, 23/26, м. Київ до усунення порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності.
Також зазначено про те, що 11.04.2019 року реєстратором КП "Результат" Синявським В.В. було внесено зміни до Державного реєстру речових прав, в результаті яких до відомостей про підстави виникнення права власності додано висновок про технічні показники об`єкта нерухомого майна (ОНМ) № Н-787 від 08.04.2019 року, виданого ТОВ "БТІ "Альтернатива", що слугувало підставою зміни площі приміщень з 286,5 кв. на 448,7 кв.м. 
Позов мотивований тим, що жодних робіт з реконструкції зазначеного об`єкта позивачами не здійснювалося, а звернення до державного реєстратора щодо внесення відомостей до Державного реєстру речових прав від їх імені не вчинялося, що слідує з ухвали Святошинського районного суду міста Києва у справі № 759/13662/19 від 05.08.2019 року в кримінальному провадженні № 420191000880000088 від 31.05.2019 року.
Підстава для задоволення позовних вимог та скасування припису від 10.10.2019 року у позові також аргументована тим, що при проведенні перевірки було порушено права ОСОБА_2 як співвласника приміщення. Перевірка, всупереч приписам пунктів 9 та 13 постанови Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року "Про затвердження порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю", була проведена без участі ОСОБА_2 та без повідомлення його про проведення такої перевірки. Внаслідок цього не було забезпечено реалізацію ОСОБА_2 права на подання заперечень щодо акта перевірки. 
Окремо у позові зазначено, що в порушення п. 19 вказаного Порядку припис ОСОБА_2 не був вручений.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.10.2019 року у справі №757/55544/19-а вказаний адміністративний позов було передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва. 
Однак, ухвалою від 18.03.2020 року Окружний адміністративний суду міста Києва відмовив у прийнятті адміністративної справи №757/55544/19-а до провадження з тієї підстави, що в матеріалах цієї справи відсутні докази надсилання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 18.10.2019 року позивачам та відповідачам.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020 року за результатами апеляційного перегляду ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2020 року останню скасовано з посиланням на те, що недоліки у оформленні адміністративної справи судом не можуть і не повинні ставитись у провину сторонам справи та обмежувати їх права.
Ухвалою від 12.08.2020 року Окружний адміністративний суд міста Києва прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відкривши провадження у справі з постановленням здійснення її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. 
Відповідач 1 у відзиві від 04.09.2020 року на позов заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що направлення від 02.09.2019 року на проведення перевірки із службовим посвідченням ОСОБА_4 отримано гр. ОСОБА_1 04.09.2019 року, про що зроблено відповідний запис на зворотній сторінці направлення. Так само, за твердженням Відповідача 1, ОСОБА_1 було пред`явлено направлення від 08.19.2019 року. Перевірка була проведена хоча за відсутності іншого співвласника – ОСОБА_2 , але за участю ОСОБА_1 , який допустив посадову особу до місця проведення перевірки. Згідно доводів Відповідача 1 чинним законодавством не передбачено заборони органу державного архітектурно-будівельного контролю здійснювати перевірку у разі відсутності одного із суб`єктів містобудування, які є співвласниками, на об`єкті будівництва.
Як стверджує Відповідач 1, перевірка була проведена на підставі звернення Святошинського управління поліції Головного управління поліції у місті Києві щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, яке разом із зверненням надало копії двох технічних паспортів в інвентаризаційних справах № 8072 та № Н-787 з метою з`ясування причин розбіжностей у площах нежитлових груп приміщень №№ 108-110. 
Відповідач 1 вказує, що згідно Витягу № 157805160 від 27.02.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, наданого ОСОБА_1 , загальна площа належних позивачам приміщень №№ 108-110 по АДРЕСА_1 становить 286,5 кв.м., в той же час відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №№ 179888703, 180810149 позивачі є співвласниками нежилих приміщень (в літ."А") з № 1 по № 8 групи приміщень № 108, з № 1 по № 17 - групи № 109, з № 1 по № 6 - групи № 110 загальною площею 448,7 кв.м. та з розміром частки кожного по 1/2. 
За твердженням Відповідача 1, з метою перевірки обставин збільшення площі приміщень під час виїзду на місце було встановлено, що позивачі виконали роботи з реконструкції груп нежитлових приміщень №№ 108-110 шляхом приєднання до них приміщення загального користування підвального та першого поверху площею 162,2 кв.м., які не належали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , без документа, який надає право на виконання робіт та без письмової та нотаріально посвідченої згоди співвласників житлового будинку № 23/26 по просп. Повітрофлотському у м. Києві щодо виконання будівельних робіт із приєднання приміщення.
Також, як зазначає Відповідач 1, на час проведення перевірки об`єкт будівництва було віднесено до об`єктів із незначними наслідками (СС1) відповідно до ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 "Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії об`єктів будівництва", проте всупереч приписам постанови КМ України № 466 від 13.04.2011 року "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт" реконструкція груп нежитлових приміщень була здійснена без документа, який надає право на виконання будівельних робіт.
Як стверджує Відповідач 1, акт перевірки та припис ОСОБА_1 вручено особисто під підпис.
Аналогічного змісту відзив на позов подано Відповідачем 2.
Справа у встановлені нормами Кодексу адміністративного судочинства України строки Окружним адміністративним судом міста Києва розглянута не була.
У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва ця адміністративна справа була передана на розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду.
Ухвалою від 21.03.2025 року Житомирський окружний адміністративний суд прийняв справу до свого провадження, розпочав її розгляд спочатку та витребував у Департамента з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва — виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) письмові пояснення з документальним підтвердженням щодо його правового статусу та зміни назви для здійснення відповідних процесуальних дій у цій справі.
Крім того, судом було запропоновано учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали надати актуальні пояснення по суті позову.
Від позивачів будь-яких пояснень по суті позову до Житомирського окружного адміністративного суду не надходило.
На виконання вимог судової ухвали Відповідач 1 надав письмові пояснення, у яких повідомлено, що він утворений рішенням Київської міської ради № 761/1625 від 23.07.2015 року і з часу утворення його назва - Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не змінювалася.
Крім того, згідно пояснень представника Відповідача 1, Департамент дотримується раніше викладеної у цій справі позиції. Представник Відповідача 1 заперечив проти задоволення позовних вимог, наполягаючи на відмові у їх задоволенні.
Розглянувши заяви учасників справи по суті, пояснення, документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Як вбачається з відомостей, що містяться у матеріалах справи, а саме з копії експлікації внутрішніх площ до плану будівлі літ. "А" з Технічного паспорта (далі — Техпаспорт) на групу приміщень №№ 108–110 за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 23/26, складеного станом на 12.10.2011 року Київським міським бюро технічної інвентаризації (інвентаризаційна справа № 8072), площа зазначених приміщень становила 286,5 кв.м. При цьому, площа групи приміщень № 108 становила 73,7 кв. м, групи № 109 — 181,4 кв. м, групи № 110 — 31,4 кв. м.
Площа місць спільного користування підвалу становила 174,8 кв. м, у тому числі: коридори — 124,4 кв. м, 4,3 кв. м та 37,7 кв. м, сходова клітка — 8,4 кв. м.
Площа місць спільного користування першого поверху становила 21,0 кв. м, у тому числі: сходова клітка — 8,5 кв. м, коридор — 9,7 кв. м, тамбур — 2,8 кв. м.
Учасниками справи не заперечується та обставина, що зазначені приміщення знаходяться в багатоквартирному житловому будинку по проспекту Повітрофлотському у м. Києві. 
З копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний номер 157805160), сформованого 27.02.2019, вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень № 245 від 27.02.2019 зареєстровано право спільної часткової приватної власності на об`єкт нерухомого майна — нежитлові приміщення (у літ. "А") групи приміщень №№ 108–110 загальною площею 286,5 кв. м. 
Учасниками справи не спростовується те, що співвласниками цієї групи приміщень є позивачі, а розмір часток кожного з них становить по 1/2.
Згідно з відомостями Технічного паспорта на нежитлові приміщення (у літ. "А") за №№ 1–8 групи приміщень № 108, №№ 1–17 групи приміщень № 109 та №№ 1–6 групи приміщень № 110 (інвентаризаційна справа № Н-787), виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Бюро технічної інвентаризації "Альтернатива" 08.04.2019 року, загальна площа зазначених приміщень становить 448,7 кв. м. При цьому, площа приміщень №№ 1–8 групи приміщень № 108 становить 87,5 кв. м; приміщень №№ 1–17 групи приміщень № 109 - 201,1 кв. м; №№ 1–6 групи приміщень № 110 - 160,1 кв. м. 
Водночас, місця загального користування, їх номери та площі у вказаному Технічному паспорті не значаться.
Відповідно до Інформаційної довідки № 176235097 від 05.08.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень № 245 від 27.02.2019 та Висновку про технічні показники ОНМ, серія та № Н-787, виданого 08.04.2019 ТОВ "Бюро технічної інвентаризації "Альтернатива", на об`єкт нерухомого майна — нежитлові приміщення (у літ. "А") груп № 108 (№ 1–8), № 109 (№ 1–17) та № 110 (№ 1–6) загальною площею 448,7 кв. м зареєстровано приватну спільну часткову власність. Власниками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розмір частки кожного становить по 1/2.
Як свідчать матеріали справи, до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю КМДА звернулося Святошинське управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві листом № 3682/125/54/08-2019 від 23.08.2019 року, у якому, з посиланням на наявність кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42019101080000088, та з метою встановлення підозрюваних, просило провести перевірку об`єкта нерухомого майна — групи нежитлових приміщень (у літ. "А") №№ 108 - 110, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі технічного паспорта інвентаризаційної справи № Н-787, виготовленого ТОВ "БТІ "Альтернатива", а також технічного паспорта, виготовленого 12.10.2011 року.
На підставі зазначеного звернення 02.09.2019 року Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було складено направлення щодо проведення позапланової перевірки об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 . Перевірка проводилася з метою встановлення дотримання суб`єктами містобудування — ОСОБА_1 та ОСОБА_2 — вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил під час реконструкції нежитлових приміщень групи №№ 108–110.
Строк дії направлення визначено з 04.09.2019 по 17.09.2019 року.
В подальшому, на підставі службової записки начальника управління контролю за будівництвом Департаменту з питань ДАБК міста Києва А. Євдокименка щодо продовження терміну проведення перевірки в зв`язку з ненаданням ОСОБА_1 в повному обсязі документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, Відповідачем 1 було складено направлення для проведення позапланової перевірки зі строком дії з 09.10.2019 по 10.10.2019 року. 
Факт отримання вказаних направлень ОСОБА_1 не спростовано. Відомості про вручення направлення ОСОБА_2 в матеріалах цієї справи відсутні.
10.10.2019 року заступником начальника управління – начальником інспекційного відділу № 1 управління контролю за будівництвом ОСОБА_3 за результатами проведеної перевірки було складено акт про виявлені порушення.
Зокрема, як зазначено в акті, у групі нежитлових приміщень № 110 влаштовано дверний отвір з приміщення № 1 до приміщення № 6. На час проведення перевірки доступу до приміщень №№ 2 – 5 групи нежитлових приміщень № 110 не було, дверний проріз з приміщення № 1 до приміщення замуровано цеглою, вхід з дворового фасаду до приміщення № 2 замуровано металевим листом. Власниками груп нежитлових приміщень №№ 108-110 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 збільшено загальні площі групи нежитлових приміщень № 108 - з 73,7 кв.м. до 87,5 кв.м.; групи нежитлових приміщень № 108 – з 181,4 кв.м. до 201,1 кв.м.; групи нежитлових приміщень № 110 – з 31,4 кв.м. до 161,1 кв.м. шляхом приєднання приміщення загального користування підвального та першого поверху, які ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не належали. 
При цьому, як встановлено актом, письмову та нотаріально засвідчену згоду співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 щодо виконання робіт із приєднання підвального та першого поверху площею 162,2 кв. м до приміщень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надано. Також відсутній документ, який надає право на виконання будівельних робіт на об`єкті з класом наслідків СС1.
Долучено фотофіксацію виявлених порушень.
ОСОБА_1 із складеним актом не погодився, вказавши у відповідному розділі, що заперечення буде ним надано відповідно до чинного законодавства. 
Цієї ж дати, тобто 10.10.2019 року. ОСОБА_1 було вручено припис про зупинення експлуатації з 10.10.2019 року групи нежитлових приміщень (в літ."А") з № 1 по № 8 групи приміщень № 108; з № 1 по № 17 групи приміщень № 109; з № 1 по № 6 групи приміщень № 110 по просп. Повітрофлотському, 23/26 у Солом`янському районі м. Києва до усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. 
Припис отримано ОСОБА_1 , що ним не заперечується.
Незгода з приписом слугувала підставою для пред`явлення позову у цій справі.
Оцінюючи спірні правовідносини та обставини, що мали місце на момент складання оскаржуваного припису, та застосовуючи норми законодавства, чинні на той час, суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як передбачено статтею 10 Закону України від 20.05.1999 року № 687-XIV "Про архітектурну діяльність" (далі - Закон № 687-XIV), для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. 
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) врегульовані положеннями Закону України від 05.04.2007 року № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі Закон - № 877-V).
Частинами 4, 5 статті 2 Закону № 877-V визначено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), які зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону. 
Аналогічні норми містяться у затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року "Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю" (далі - Порядок № 553), відповідно до пункту 1 якого під час здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю щодо суб`єктів містобудування (юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) на об`єктах будівництва органи державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, пункту 3 статті 22 "Прикінцеві положення” Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”.
Отже, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється виключно за наявності підстав у порядку, встановленому Законом № 877-V, із урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені положеннями Закону України 17.02.2011 року № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон № 3038-VI).
Частиною третьою статті 6 Закону № 3038-VІ передбачено, що до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать:
1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;
2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.
Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.
Згідно з вимогами частини першої статті 41 Закону № 3038-VІ державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.
Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
За приписами пунктів 3, 4, 6, 7 абзацу 6 частини 1 статті 41 Закону № 3038-VІ підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
Аналогічні підстави для проведення позапланової перевірки містить пункт 7 Порядку № 553. 
Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності (абз. 14 ч. 1 статті 41 Закону № 3038-VІ).
Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4, 7, 10 частини 3 статті 41 Закону № 3038-VІ посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:
безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;
складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;
у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт;
проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;
одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото-, аудіо- та відеотехніки.
Аналогічні норми щодо повноважень посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки закріплено в п. 11 Порядку № 553.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 41 Закону № 3038-VІ орган державного архітектурно-будівельного контролю у своїй діяльності взаємодіє з органами виконавчої влади, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, вимог у сфері охорони праці, енергозбереження та інших вимог, передбачених законом, а також з органами державної статистики, Національної поліції, прокуратури та іншими правоохоронними і контролюючими органами.
Згідно з абзацом 11 пункту 7 Порядку № 553 під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.
Як передбачено пунктом 9 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва. 
У разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, щодо якого неможливо встановити суб`єкта містобудування, який будує чи збудував такий об`єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів Національної поліції. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб`єкта містобудування.
Згідно пункту 12 Порядку №553 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані: у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання та фізичними особами; ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством; за письмовим зверненням суб`єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю.
Відповідно до пункту 13 Порядку №553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.
Пунктом 14 Порядку № 553 передбачено, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
Як встановлено судом на підставі наявних матеріалів справи, станом на 12.10.2011 року загальна площа групи приміщень №№ 108-110 по АДРЕСА_1 становила 286,5 кв.м., що підтверджується відомостями Технічного паспорта в інвентаризаційній справі № 8072.
Саме на цю площу 27.02.2019 року згідно договору купівлі-продажу № 245 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набуто право спільної часткової власності, що не заперечується учасниками справи. 
В подальшому, як слідує з відомостей Технічного паспорта на нежилі приміщення (в літ."А") №№ 108 – 110, загальна площа цих приміщень збільшилася до 448,7 кв.м. за рахунок приєднання приміщень спільного (загального) користування, що підтверджується порівняльним аналізом відомостей зазначених вище технічних паспортів, а також арифметичним підрахунком загальної площі групи приміщень №№ 108-110 та місць спільного користування. 
За наявності відомостей акта перевірки органу державного архітектурно-будівельного контролю та технічної документації із суттєво збільшеною площею суд виходить із того, що змінена і відображена у новому технічному паспорті площа є об`єктивною ознакою здійснення будівельних робіт.
Реєстраційна дія, пов`язана зі зміною площі та складу приміщень об`єкта нерухомого майна, була проведена після виготовлення ТОВ "Бюро технічної інвентаризації "Альтернатива" Техпаспорту від 08.04.2019 року та відображена у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить Інформаційна довідка № 176235097 від 05.08.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Під час формування цієї довідки у реєстрі відображено повний склад співвласників на групу приміщень №№ 108-110 із збільшеною площею 448,7 кв.м., а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із розміром частки кожного – по 1/2.
В ході судового розгляду цієї справи позивачами не надано будь-яких інших належних та достовірних доказів, які б спростовували наведені вище обставини та наводили підстави для сумнівів у фактичному набутті ними спірної площі 448,7 кв.м.
В даному випадку об`єктом перевірки органу державного архітектурно-будівельного контролю були групи нежитлових приміщень (літ. "А") за №№ 108-110 в багатоквартирному будинку № 23/26 по просп. Повітрофлотському у м. Києві з метою встановлення підстав збільшення площі групи нежитлових приміщень за №№ 108–110, з`ясування факту участі позивачів у цих змінах, а також наявності або відсутності згоди інших співвласників багатоквартирного будинку на проведені позивачами роботи.
Як зазначалося вище, актом перевірки від 10.10.2019 року було встановлено виконання таких будівельних робіт у групі нежитлових приміщень № 110: влаштовано дверний отвір з приміщення № 1 до приміщення № 6; доступу до приміщень №№ 2, 3, 4, 5 не було, а дверний проріз з приміщення № 1 до приміщення замуровано цеглою; вхід з дворового фасаду до приміщення № 2 замуровано металевим листом.
Із змісту пункту 1 частини 1 статті 34 Закону № 3038-VІ, а також пункту 5 "Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт", затвердженого постановою КМ України № 466 від 13.11.2011 року, слідує, що замовник має право виконувати будівельні роботи на об`єкті з незначними наслідками (СС1) після подання відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю повідомлення про початок виконання будівельних робіт.
Постановою КМУ від 07 червня 2017 року № 406 затверджено "Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію".
Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).
Разом з тим, характер виконаних у групі приміщень №№ 108-110 будівельних робіт дає підстави для висновку про те, що влаштування дверного отвору і закладення прорізу в стінах, є втручанням в огороджувальні конструкції, а отже підпадає під контроль ДАБК, позаяк потребує документа, який надає право на виконання таких робіт.
Крім того, як встановлено актом перевірки, проведення будівельних робіт шляхом приєднання приміщень загального користування до групи нежитлових приміщень №№ 108-110, належних позивачам, відбулося без згоди співвласників багатоквартирного житлового будинку, у якому ці приміщення розташовані.
Так, згідно із положеннями частини 2 статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. 
Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України від 14.05.2015 № 417-VIII "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено, що спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія 
При цьому, допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).
Зміст наведених норм дає підстави для висновку про те, що співвласники нежитлових приміщень, розміщених за адресою: АДРЕСА_1 , можуть претендувати на долю допоміжних приміщень багатоквартирного будинку. Водночас, реалізація намірів щодо використання цієї долі шляхом реконструкції та контроль за цими діями, має відбуватися, серед іншого, з урахуванням вимог законів України "Про регулювання містобудівної діяльності", "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", Цивільного кодексу України тощо.
Проте, у матеріалах цієї справи відсутні документи, які б свідчили про наявність на дату складання оскарженого припису згоди співвласників щодо приєднання приміщень спільного користування до групи приміщень, які є приватною власністю позивачів у справі. Наведене свідчить про порушення режиму спільного майна та здійснення реконструкції групи приміщень №№ 108-110 шляхом приєднання приміщень загального користування без належних правових підстав.
Оцінюючи обставини справи та наявні у цій справі докази, суд зазначає, що виконання будівельних робіт без документа на право їх проведення, а також зміна конфігурації приміщень за рахунок спільних площ без згоди співвласників багатоквартирного будинку є очевидними ознаками порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності та підставою для відповідного реагування з боку органів державного архітектурно-будівельного контролю.
Виходячи з наявних на дату видачі оспореного припису даних, контролюючий орган мав достатні підстави для його складання, оскільки зафіксоване збільшення площі групи нежитлових приміщень №№ 108-110 з 286,5 кв.м. до 448,7 кв.м., яке відбулося за рахунок приєднання приміщень спільного користування та стосувалося тих самих осіб, які були власниками початкової площі, мало ознаки реконструкції або самочинного втручання за відсутності відповідного дозвільного документа та згоди співвласників спільного майна, тобто здійснювалося з порушенням норм містобудівного законодавства.
Доводи позовної заяви про порушення процедури перевірки через неповідомлення другого співвласника – ОСОБА_2 судом не беруться до уваги, оскільки з аналізу наведених вище норм пунктів 7, 12, 13 Порядку № 553 слідує, що ані приписи Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ані Порядку № 533 не визначають обов`язку органу державного архітектурно-будівельного контролю попередньо попередити суб`єкта містобудування про намір проведення позапланового заходу. 
Від суб`єкта владних повноважень відповідно до вимог законодавства, чинного на час проведення позапланової перевірки, вимагалось лише пред`явлення службового посвідчення та направлення на перевірку безпосередньо перед проведенням такої перевірки. Вказане також узгоджується і з обставинами, визначеними пунктом 7 Порядку №533, що слугують підставами для проведення позапланової перевірки, як відповідного способу виявлення або підтвердження факту порушення суб`єктом містобудування норм чинного законодавства.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року по справі №813/578/17.
До того ж, участь ОСОБА_1 , який допустив перевіряючого на об`єкт і фактично був присутній під час перевірки, забезпечувала можливість надати пояснення та документи у зв`язку з проведенням перевірки, чого фактично ним не було здійснено. 
Також, системний аналіз Порядку №533 дає підстави вважати, що у разі невикористання суб`єктом містобудування прав, передбачених п.13 цього Порядку, не можна визнати такі порушення безумовною підставою для скасування рішення органу контролю, прийнятого за наслідками проведених заходів, оскільки ці недоліки не можуть нівелювати факт встановлених правопорушень у сфері містобудування, які виявлені під час перевірки, та вплинути на результат встановленого правопорушення.
При цьому, суб`єкт містобудування не позбавлений права подавати в суді свої пояснення, зауваження або заперечення до актів перевірки, протоколів, складених інспекцією за результатами перевірки, під час розгляду спору про скасування постанов щодо накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 травня 2018 року по справі №815/1540/14.
Разом з тим, у позові не вказано та не підтверджено належними доказами, яким чином неповідомлення ОСОБА_2 могло вплинути на результати перевірки або призвести до встановлення інших фактичних даних, ніж ті, що зафіксовані в акті перевірки.
Крім того, суд зауважує на те, що підписи позивачів, в тому числі і ОСОБА_2 , на поштових повідомленнях про вручення копії ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 21.03.2025 року свідчать про їх обізнаність з прийняттям судом справи до розгляду та змістом ухвали. 
Незважаючи на це, позивачі не вжили жодних процесуальних дій для підтвердження підстав для скасування оскаржуваного припису, не подали пояснень, доказів або клопотань, які могли б спростувати встановлені під час перевірки фактичні обставини та висновки контролюючого органу, що свідчить про відсутність будь-яких доказів на користь сумнівів у правомірності припису.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Однак, позивачами не надано доказів в обґрунтування обставин, якими мотивовано позовні вимоги, а припис ДАБК винесено уповноваженою особою з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом.
Приймаючи рішення у цій справі, судом також враховується також те, що 05.02.2024 року Святошинським районним судом м. Києва було винесено вирок у справі № 759/10766/20, що набрав законної сили 07.03.2024 року, яким ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виправдано та визнано невинуватими у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону станом на 11.04.2019) щодо вчинення пособництва у підробленні технічного паспорта Н-787 на нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 , виготовленого від імені ТОВ БТІ "Альтернатива" невстановленою особою за попередньою змовою групою осіб. 
Зміст цього вироку свідчить про те, що сторона обвинувачення не надала допустимих і належним чином підтверджених доказів вини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у пред`явлених звинуваченнях. Використані копії технічного паспорту та висновки будівельно-технічних та оцінювальних експертиз не були належно оформлені, джерело їх походження не встановлено, а процедурні вимоги КПК стороною обвинувачення порушено. Відтак, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачились на користь обвинувачених в силу припису статті 62 Конституції України. 
Проте, вказаний вирок не встановлює, що саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не здійснювали реконструкцію або зміни у нежитлових приміщеннях. Він лише засвідчує відсутність підстав для їх кримінальної відповідальності за підробку документа або його використання для власної вигоди. У зв`язку з цим суд не вбачає підстав для застосування частини 6 статті 78 КАС України.
Водночас, суд зауважує, що припис ДАБК міста Києва від 10.10.2019 року, виданий на підставі виявлених порушень будівельних правил і стандартів, має на меті приведення об`єкта містобудування у відповідність до законодавства, що не обмежує право власності позивачів на групу нежитлових приміщень площею 286,5 кв.м і не забороняє їм користуватися цією частиною приміщень. Суть припису полягає лише в усуненні порушень, що виникли внаслідок незаконного збільшення площі або інших порушень містобудівних норм.
Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України при відмові у позові судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Департаменту з питань архітектурно-будівельного контролю міста Києва та Заступника начальника – начальника інспекційного відділу № 1 управління контролю за будівництвом Мосура С.М. про скасування припису від 10.10.2019 року відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко