Єдиний унікальний номер 205/8850/25
Номер провадження2/205/998/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.03.2026 р. м. Дніпро 

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді - Курбанової Н.М.,
за участю секретаря – Вольф Р.В.,
розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 15.05.2016 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський», далі Банк, та ОСОБА_1 укладено угоду №200529852 щодо кредитування. Відповідно до умов Кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 6919,96 грн., з встановленим строком користування з 15.05.2016 р. по 20.05.2017 р., а Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 
20 липня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитним договором, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020р., укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020р., що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021р. у справі № 910/11298/16, відповідно до якої Позивач визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський». Додатком до договору є реєстр кредитних договорів. 
Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором №200529852 15.05.2025 р. загальний розмір заборгованості становить 27 362 грн. 07 коп., з яких: 
?6919 грн. 96 коп. – заборгованість за кредитом; 
?13987 грн. 12 коп. – заборгованість за відсотками;
?1 883 грн. 36 коп. - сума збитків з урахуванням 3% річних;
?4 571 грн. 63 коп. - сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань,
а також суму судових витрат судовий збір 2422 грн. 40 коп. та оплату професійної правничої допомоги адвоката 7000,00 грн.
Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню…» Тому, враховуючи практику застосування норм права Верховним судом, в силу приписів, зокрема, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», строк на звернення до суду із позовною заявою, який настав під час дії обмежень карантинного характеру, має бути продовженим, окрім того «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 19, за змістом якого, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Оскільки кредитний договір від 15.05.2016 р. №02529852 укладено між сторонами процесу 15.05.2016 р. а строк дії договору до 20.05.2017 року, відповідно строки позовної давності в даному випадку повністю дотримано.
Ухвалою суду від 11.06.2025 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. 
Представник позивача Романенко М.Е., в позові просив розглянути справу у спрощеному провадженні без виклику сторін.
Відповідач ОСОБА_1 надала до суду 26.06.2025 року відзив на позовну заяву в якій зазначила, що позивачем не надано належних та достовірних доказів на підтвердження отримання кредитних коштів на умовах та в порядку, визначеному у заяві №200529852 15.05.2025. Виписка по рахункам сформована з 23.05.2016, а не з часу укладання кредитного договору 15.05.2016.У виписці зазначені рахунки платника, однак докази про те, що такі рахунки були відкриті відповідачу за його заявою на виконання кредитного договору від №200529852 від 15.05.2016 р. відсутні. Заява № 200529852 від 15.05. 2016 р. в частині відкриття поточного рахунку в ПАТ «Банк Михайлівський» є незаповненою. Надана виписка не є належним, достовірним та достатнім доказом на підтвердження переказу кредитних коштів, а також розміру заборгованості позичальника, бо вона лише фіксує нарахування банком заборгованості за платежами в односторонньому порядку
Крім того, Позивачем не додано до позову довіреність ПАТ «Банк Михайлівський» на банківського фахівця ОСОБА_2 , яку банк уповноважував укладати від його імені кредитні правочини, а саме підписувати кредитний договір № 200529852 від 15.05.2016 р. та вчиняти інші дії.
Щодо відступлення прав вимоги за кредитним договором 20.07.2020 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір №7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк ПАТ «Банк Михайлівський» відступає новому кредитору ТОВ «Діджи Фінанс» належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів або фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, що підтверджується копією вказаного договору.
Витяг з Реєстру боржників ПАТ "Банк Михайлівський" як Додаток № 1 до Договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20 липня 2020 року не може були прийнятий судом в якості належного доказу, оскільки сторінка на якої зазначений кредитний договір
№ 200529852 від 15.05. 2016 р. не завірена належним образом, тобто це підписана обома сторонами.
Щодо поновлення строків давності.20.07.2020 р. ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору №7_БМ, укладеному за результатами публічних торгів відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року, відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» отримало право вимоги за кредитним договором №200529852 від 15.05.2016, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 .
Згідно з розрахунком Позивача, заборгованість за кредитним договором № 200529852 від 15.05.2016 станом на 24.05.2025 становить: 14998,29 грн. заборгованість за кредитом, 30746,19 грн. заборгованість за відсотками, 20606,36 грн. сума збитків з урахуванням 3% річних, 4113,69 грн. сума збитків інфляційних витрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов?язань, загальна сума заборгованості 70464,53 грн.
Термін дії кредитного договору №200529852 від 15.05.2016 р., закінчився 15.05.2017 р., а отже саме з цього часу розпочинався сплив строку позовної давності. Заміна сторони у забов`язанні не змінює порядок обчислення та перебігу позовної давності.
Просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Судом встановлено, що 15.05.2016 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський», та ОСОБА_1 уклали угоду №200529852 щодо кредитування. Відповідно до умов Кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 6919 грн. 96 коп., з встановленим строком користування з 15.05.2016 р. по 20.05.2017 р., Сторонами обумовлено, що кредит надається на наступних умовах: сума кредиту 6919 грн. 96 коп. на строк 12 місяців, до 20.05.2017 р., цільове призначення- на споживчі потреби, процентна ставка є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість у розмірі 0,001% річних, обсяг щомісячного платежу 683 грн. 00 коп. Кредит надається шляхом зарахування кредиту на поточний рахунок клієнта, відкритий у Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський».
Також, до матеріалів справи додано Заяву та Анкету №200529852 від 15.05.2016 р. та Довідку про умови кредитування та сукупну вартість споживчого кредиту, графік платежів, договір добровільного страхування життя, які підписані особистим підписом відповідача. Рахунок № NDP-0003357 від 15.05.2016 року, на оплату електро інструменту на суму 6369 грн. 96 коп. 
Відповідно до розрахунку заборгованості судом встановлено, що загальний розмір заборгованості становить 27 362 грн. 07 коп., з яких :6919 грн. 96 коп. – заборгованість за кредитом; 13987 грн. 12 коп. – заборгованість за відсотками; 1 883 грн. 36 коп. - сума збитків з урахуванням 3% річних; 4 571 грн. 63 коп. - сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань,
20.07.2020 р. між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір № 7_БМ від 20.07.2020р., укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020р. Позивач визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за Кредитним договором. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів. 
Згідно Реєстру Боржників від 20.07.2020 р., ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 200529852 від 15.05.2016 р. в розмірі 20907 грн.08 коп., з яких: 6919 грн.96 коп. заборгованість за основним боргом, 13987 грн.12 коп. 
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до вимог ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
У відповідності до ст.610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.612ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідач свої зобов`язання по кредитному договору не виконував, тому загальна сума заборгованості за кредитним договором №200529852 15.05.2025 р. загальний розмір заборгованості становить 27 362 грн. 07 коп.
Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Щодо строків позивної давності, суд встановив, виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню…» Тому, враховуючи практику застосування норм права Верховним судом, в силу приписів, зокрема, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», строк на звернення до суду із позовною заявою, який настав під час дії обмежень карантинного характеру, має бути продовженим, окрім того «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 19, за змістом якого, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Оскільки кредитний договір від 15.05.2016 р. №02529852 укладено між сторонами процесу 15.05.2016 р. а строк дії договору до 20.05.2017 року, відповідно строки позовної давності в даному випадку повністю дотримано.
Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що зобов`язання з повернення отриманих в борг коштів не виконане, тому з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №200529852 від 15.05.2016 року, що становить 27 362 грн. 07 коп., з яких: 
?6919 грн. 96 коп. – заборгованість за кредитом; 
?13987 грн. 12 коп. – заборгованість за відсотками;
?1 883 грн. 36 коп. - сума збитків з урахуванням 3% річних;
?4 571 грн. 63 коп. - сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань,
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом також встановлено, що позивач ТОВ «Діджи Фінанс» понесло судові витрати, що складаються з 2422,40 грн. сплаченого судового збору. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Що стосується відшкодування позивачеві витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 7000,00 грн., суд зазначає наступне.
Вирішуючи питання про відшкодування позивачеві судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи, суд враховує вимоги статті 137 ЦПК України, котрими передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 .
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та ін. визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Судом встановлено, що між позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» та Адвокатським бюро «Анастасії Маньковської» 15.02.2024 року було укладено договір про надання правничої допомоги №26. В обґрунтування сплати суми в розмірі 7 000,00 грн. позивачем надано суду договір про надання правничої допомоги №26 від 15.02.2024 року, акт про підтвердження факту надання правової допомоги від 16.05.2025 року, детальний опис виконаних робіт.
Однак, заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати коштів у розмірі 7000,00 грн., зокрема, не надано відповідної квитанції, або платіжного доручення чи будь-якого іншого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу. 
З огляду на зазначене,суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
Керуючись ст. ст.4,5,12,81,141, 259, 263-265, 268, 281-282 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 200529852 від 15.05.2016 р. станом на 24.05.2025, яка становить 27 362 (двадцять сім тисяч триста шістьдесят) грн. 07 коп., з яких: 
?6919 грн. 96 коп. – заборгованість за кредитом; 
?13987 грн. 12 коп. – заборгованість за відсотками;
?1 883 грн. 36 коп. - сума збитків з урахуванням 3% річних;
?4 571 грн. 63 коп. - сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Курбанова Н. М.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач:
Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», (ЄДРПОУ 42649746), 04112, м.Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8

Відповідач:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1