Справа № 342/121/26
Провадження № 2/342/361/2026

РІШЕННЯ  
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Гайдич Р.М.,
секретаря судового засідання Лукасевич М.М.,

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, 

В С Т А Н О В И В: 

Позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 87931 від 28.10.2021 в розмірі 23 340,47 грн, витрати по оплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28 жовтня 2021 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено договір № 87931, відповідно до умов якого типом кредиту є кредитна лінія, кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, окремими траншами. Перший транш в сумі 14118, 00 грн надається не пізніше наступного дня після укладення кредитного договору шляхом перерахування на рахунок /карту позичальника та шляхом погашення заборгованості позичальника, згідно п.2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 240,00% річних. Загальний строк кредитування за цим договором складає 168 днів. 
28.01.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір № 28012025, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №87931. Таким чином, позивач наділений правом вимоги до відповідача за договором № 87931.
Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість, яка становить 23 340,47 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) – 14 118,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 8521,47 грн, заборгованість за комісіями – 701,00 грн. 
Судові витрати складаються із витрат по оплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 13000,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи позивач повідомлявся належним чином. В позовній заяві представник позивача просить суд розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі через сайт «Судова влада». Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки відповідач повідомлявся у передбаченому чинним законодавством про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
28.10.2021 відповідачем було заповнено та підписано заяву на видачу кредиту № 100324010, відповідно до якої ОСОБА_1 запропонував ТОВ «ФК «Кредіплюс» на підставі договору встановити йому ліміт кредитної лінії в сумі 6964,00 грн. та видати йому перший транш кредиту в розмірі 14 118,00 грн. в момент його підписання на умовах, вказаних в п.5 цієї заяви та кредитного договору. (а.с.52)
28 жовтня 2021 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 87931 (індивідуальна частина). (а.с.33-34)
Відповідно до умов даного Договору типом кредиту є кредитна лінія, ліміт кредитної лінії не може перевищувати 69674,00 грн. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника та інші не заборонені законодавством цілі, окремими траншами (частинами). Перший транш в сумі 14 118 грн надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 12000,30 грн на рахунок/картку позичальника № НОМЕР_1 , що відкрито в банку код 305299 ПАТ КБ Приватбанк у національній валюті, у розмірі 2117,00 шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 240,00% річних. Знижений тариф комісії на управління та обслуговування першого траншу складає 1,00 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 100,00 грн. Комісія за надання першого траншу складає 2117,70 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 15,00 % від загальної суми першого траншу за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.2 цієї індивідуальної частини. Загальний строк кредитування за цим договором складає 1098 днів. Строк на який надається перший транш складає 168 днів. Строк на який надається окрема частина кредиту за першим траншем встановлюється Графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за першим траншем: 1 раз на два тижні. Конкретні дати вказані в графіку платежів. Орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) не перевищує 14 846,78% річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за першим траншем складає 2 129,68% річних. Орієнтовна загальна вартість першого траншу для позичальника складає 23 946,84 грн. 
Також, відповідачем підписаний Графік платежів за першим траншем кредитного договору № 87931 від 28.10.2021, в якому зазначено: дата видачі кредиту – 28.10.2021, дата платежу – 14.04.2022, кількість днів у розрахунковому періоді – 168, чиста сума кредиту – 12000,30 грн., сума кредиту за договором – 14 118,00 грн, проценти за користування кредитом – 9816,84 грн, комісія за надання кредиту - 2117,70 грн, реальна річна процентна ставка – 2129,68%, загальна вартість кредиту - 23 946,84 грн. (а.с.49)
Окрім того, 2810.2021 відповідач був ознайомлений із Паспортом споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма). (а.с.50-51)
До позовної заяви представником позивача надано Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «Кредіплюс», копію паспорта відповідача та копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера. (а.с.53-70)
Із копії платіжного доручення № CRD_349018 від 28.10.2021 вбачається, що 28.10.2021 ТОВ «ФК «Кредіплюс» було здійснено переказ коштів в сумі 12 000,30 грн., призначення платежу 5457082271162948, ІПН 2913918673, надання фінансового кредиту згідно кред.дог. № 87931 від 28.10.2021. (а.с.71)
З копії картки обліку виконання договору № 87931 укладеного 28.10.2022, строк дії договору – 14.04.2022, заборгованість ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 станом на 03.03.2022 становить 23 340,47 грн., яка складається з тіла кредиту – 14 118,00, відсотків - 8521,47 грн., комісії -701,00 грн. (а.с.14-15)
28 січня 2025 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» (клієнт) та ТОВ «Факторинг Партнерс» (Фактор) укладено договір факторингу № 28012025, відповідно до умов якого клієнт передає (відступає) фактору за плату, а фактор приймає належні клієнту грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між клієнтом і божниками (портфель заборгованості) (а.с.17-21)
Із копії платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 0491640000 від 28.01.2025 вбачається, що ТОВ «Факторинг Партнерс» здійснило переказ коштів на рахунок ТОВ «ФК «Кредіплюс» на підставі договору факторингу № 28012025 від 28.01.2025. (а.с.26)
28.01.2025 ТОВ «ФК «Креділюс» (клієнт) та ТОВ «Факторинг Партнерс» (фактор) підписали Акти прийому – передачі Реєстру боржників в електронному вигляді та для друку до договору факторингу № 28012025 від 28.01.2025. (а.с.27-28)
Згідно копії Реєстру боржників для друку до договору № 28012025 від 28.01.2025. та витягу з Додатку № 1 до договору факторингу № 28012025 від 28.01.2025 Реєстру боржників до позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , за договором 87931 в розмірі 23 340,47 грн. яка складається із: залишку заборгованості по основному боргу - 14 118,00 грн., залишку заборгованості по процентам – 8521,47 грн., залишку заборгованості по комісії – 701,0 грн. (а.с.29-32)
Із копії розрахунку заборгованості за кредитним договором № 87931 від 28.10.2021 виданого ТОВ «Факторинг Партнерс» вбачається, що станом на 27.01.2026 заборгованість відповідача по даному договору становить 23 340,47 грн. (а.с.16)
Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України.
Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.
Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).
До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Судом встановлено, що відповідачем було укладено 28.10.2021 з ТОВ «ФК «Кредіплюс» договір про споживчий кредит № 87931 (індивідуальна частина), за яким кредитор свої зобов`язання за вказаним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов договору, що не спростовано в ході розгляду справи.
Разом з тим відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором.
Докази, які б спростовували вищевказану обставину в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
З матеріалів справи встановлено, що договір факторингу, на підставі якого позивач набув право вимоги до відповідача за договором № 87931 від 28.10.2021 укладений у відповідності до вимог закону, містить всі істотні умови. Доказів визнання вказаного договору недійсним, неукладеним, чи його розірвання до матеріалів справи не надано.
Отже, позивач набув право Вимоги до відповідача за вище вказаним кредитним договором на законних підставах.
Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частина 1 статті 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст.1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка.
Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом (частини 5, 7 статті 81 ЦПК України).
На підставі вищенаведеного, вбачається, що первісний кредитор з яким відповідач уклав договір № 87931 від 28.10.2021, свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов договору, будь-яких доказів на спростування отримання коштів та користування наданими коштами відповідач не надав, також підписавши договір, відповідач погодився на його укладення саме на таких умовах, а тому оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи порушення відповідачем умов договору, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити .
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2662,40 гривень. 

Що стосується витрат на професійну правову допомогу, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правову допомогу в розмірі 13000,00 грн., суд враховує наступне.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Згідно наданих документів, встановлено, що 02.07.2024 між ТОВ "Факторинг Партнерс" та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладений договір № 02-07/2024 про надання правничої допомоги. Також, представником позивача надано копії Прай-листу АО, заявки на надання юридичної допомоги № 2561 від 01.12.2025, копії витягу з Акту №25 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 з якого вбачається, що вартість послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за вищевказаним договором становить 13000,00 грн. (а.с.41-48 )
Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22 вказав, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.
На підставі вищенаведеного, беручи до уваги відсутністю клопотання відповідача із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн.
На підставі викладеного, ст.ст. 207, 512, 514, 525, 526, 610, 612, 628, 639, 1048, 1049, 1050 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію», Закону України "Про захист прав споживачів", Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», керуючись ст.ст. ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за договором про споживчий кредит № 87931 від 28.10.2021 в розмірі 23 340,47 грн. ( двадцять три тисячі триста сорок гривень 47 коп).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Місцезнаходження позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» - вул. Ґедройця Єжи,6 офіс 521 м. Київ, 03150, ЄДРПОУ 42640371.
Місце реєстрації проживання відповідача ОСОБА_1 – АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . 

Суддя: Гайдич Р. М.