Справа № 638/7745/25
Провадження № 2/638/1410/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року     м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Шамраєву М.Є.,
за участю секретаря судового засідання Дрозденко У.С.,
представника позивача – адвоката Коротенка О.І. (в режимі відеоконференції),
відповідача – ОСОБА_1 ,
представника відповідача – адвоката Ісмаілова Р.Г.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні Шевченківського районного суду міста Харкова цивільну справу за позивача: ОСОБА_2 до відповідача: ОСОБА_1 , третя особа: ПАТ НАСК "Оранта", про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь відшкодування майнової шкоди в сумі 429 407,51 грн. та понесені судові витрати.
В обґрунтування позовної заяви (з урахуванням уточнень) позивач посилається на те, що відповідач 13.02.2025 року о 12 годині 05 хвилин в м. Харків по вул. Семінарська, буд. 63-А, керуючи транспортним засобом Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Велика Гончарівська, не надала перевагу в русі транспортному засобу Mercedes-Benz Vito 116 CDI, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, та скоїла з ним зіткнення; що при ДТП автомобілі отримали механічні з матеріальними збитками; що своїми діями відповідач порушила вимоги Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП; що постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.02.2025 року у справі № 639/1196/25 установлено вину у зазначеному ДТП та притягнуто її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП; що позивач є потерпілим в указаному адміністративному провадженні; що проведеним на замовлення позивача автотоварознавчим дослідженням встановлений розмір матеріального збитку у сумі 586 907,51 грн; що цивільна відповідальність відповідачки на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», яке 11.04.2025 р. здійснило виплату страхового відшкодування позивачеві у розмірі 157 500,00 грн; що невідшкодованим розміром матеріальної шкоди позивачеві є різниця між розміром матеріального збитку за звітом автотоварознавця та виплаченим страховим відшкодуванням, тобто 586 907,51 грн - 157 500,00 грн. - 429 407,51 грн.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Харкова від 19.05.2025 провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження.
Відповідач подала відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечила, посилаючись на те, розмiр вiдшкодування має визначатись реальними витратами на вiдновлення; що за наявностi полiсу ОСЦПВ у межах лiмiту вiдповiдає страховик, а в разi недостатностi виплати з вiдповiдача може стягуватися лише рiзниця мiж доведеними фактичними витратами та страховою виплатою; що будь-який розрахунок розмiру шкоди має вiдповiдати Методицi товарознавчої ексnертизи та оцiнки колiсних транспортних засобiв (затверженій наказом Мiн`юсту та ФДМУ вiд 24.11.2003 № 142/5/2092) з урахуванням фiзичного зносу, обrрунтованост/можливості перевiрки величини втрати товарної вартостi, коректної фiксацiя пошкоджень (протокол, фото з пiдписами, вiдповiднiсть термiнологй), прозорих формул та параметри розрахункiв, пiдтвердження норм часу i необхiдностi окремих операцiй/замiни вузлiв; що відповідно до Нацiонального стандарту № 1 «Загальнi засади оцiнки майна i майнових прав» Звiт про оцiнку майна має мiстити, серед iншого, письмову заяву оцiнювача щодо: якостi використаних вихiдних даних та iншої iнформацiї; факту особистого огляду об`єкта оцiнки (або пояснения причин його вiдсутностi iз вiдповiдними застереженнями та припущеннями щодо використання результатiв); додержання нацiональних стандартiв оцiнки майна та iнших НПА пiд час й проведения; iнших iстотних заяв, що пiдтверджують достовiрнiсть та об`єктивнiсть оцiнки і висновку про вартiсть; що належним доказом вартостi вiдновлювального ремонту може бути лише судова транспортно-товарознавча експертиза; що за даними icтopiї ТЗ у AUDA ТЕХ щодо цього КТЗ наявнi два послiдовнi розрахунки з iстотно рiзними сумами: вiд 17.03.2025 - 406 627,81 rpн та вiд 18.03.2025 - 586 907,51 грн; що Звiт № 26/2025 i додані матерiали не вiдповiдають вимоrам Методики № 142/5/2092 та HC № l.
Просила в задоволеннi позову вiдмовити повнiстю як такому, що не пiдтверджений належними та допустимими доказами фактичних витрат на вiдновлювальний ремонт i суперечить вимогам ст. 1194 ЦК України (вiдсутня доведена «рiзниця» мiж реально понесеними витратами та страховою виплатою), а також визнати звiт ФОП ОСОБА_3 № 26/2025 таким, що не вiдповiдає вимогам Нацiональноrо стандарту № 1 та Методики № 142/5/2092 i складений не судовим експертом за спецiальнiстю 12.2, у зв`язку із чим визнати його неналежним доказом або, як мiнiмум, оцiнити звiт критично, надавши йому обмежену доказову силу як попередньому оцiночному документу, що мiстить методичнi вади та суперечливr вихiднi данi, оскільки за даними «Icтopiї ТЗ» у AUDATEX зафiксовано два розрахунки: вiд 17.03.2025 - 406 627,81 грн та вiд 18.03.2025 - 586 907,51 грн.
Позивач подав заяву про відмову у подачі відповіді на відзив, в якій зазначив, що всупереч викладеним у відзиві доводам відповідача ним не зазначаються та не доводяться фактичні витрати на відновлювальний ремонт, натомість, на його переконання, належним і допустимим доказом на підтвердження викладених у позові обставин є поданий ним звіт ФОП ОСОБА_3 № 26/2025.
Відповідач надав відповідь третьої особи на запит його представника, з якої вбачається, що виплата страхового відшкодування була здійснена з урахуванням короткого висновку№ 25-20-3928 від 17.03.2025.
Третя особа правом на подання пояснень не скористалась, уповноваженого представника в судове засідання не направила.
У судовому засіданні представник позивача, підтримавши викладені в позові доводи, просив позов задовольнити в повному обсязі, пояснивши, що позивач здійснив ремонт пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Mercedes-Benz Vito 116 CDI, д.н.з. НОМЕР_2 , натомість не має наміру подавати суду докази щодо фактичних витрат на такий ремонт, оскільки вважає належним і допустимим доказом на підтвердження викладених у позові обставин є поданий ним звіт оцінювача.
Відповідач та її представник у судовому засіданні проти позову частково заперечували та просили врахувати оцінку збитку, проведену третьою особою.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін у справі, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
З матеріалів справи судом установлено, що 13 лютого 2025 року приблизно о 12:05 у м. Харковi по вул. Семiнарськiй, буд. 63-А, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу позивача - автомобiля Mercedes-Benz Vito 116 CDI, держ. № НОМЕР_3 , та автомобiля Renault Kangoo, держ. № НОМЕР_4 , яким керувала відповідач, унаслiдок подiї автомобiль позивача отримав механiчнi пошкодження. 
Постановою Жовтневого районноrо суду м. Харкова вiд 27.02.2025 у справi № 639/1965/25, яка набрала законної сили, відповідача визнано винною та притягнуто до адмiнiстративної вiдповiдальностi за ст. 124 КУпАП; судом установлено обставини ДТП та порушення Правил дорожнього руху з боку відповідача.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Тож питання вини відповідача у вищевказаній ДТП судом не досліджується.
На момент ДТП цивiльно-правова вiдповiдальнiсть вiдповiдача була застрахована полiсом обов`язкового страхування цивiльно-правової вiдповiдальностi власникiв наземних транспортних засобiв у ПАТ «НАСК «ОРАНТА». 
Страховик здiйснив страхову виплату позивачу в межах лiмiту вiдповiдальностi у сумi 157 500,00 грн, що пiдтверджується матерiалами справи та не заперечується відповідачем.
На замовлення позивача суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 проведено автотоварознавче дослідження та складений Звіт № 26/2025 від 18.03.2025. Згідно з Ремонтною калькуляцією до вказаного Звіту, складеного 18.03.2025 в системі AUDATEX, встановлений розмір матеріального збитку у сумі 586 907,51 грн.
Відповідно до Короткого висновку № 25-20-3928, складеного 18.03.2025 в системі AUDATEX на замовлення третьої особи, встановлений розмір матеріального збитку у сумі 406 627,81 грн.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно із частинами першою, другою, п`ятою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначеніс т. 1188 ЦК України, частиною першою якої визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:
1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;
2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;
3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України, вина у завданні шкоди, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому відповідно до вимог статті 1188 ЦК України, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них у частині, заподіяній нею (у порядку часткової відповідальності). У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.
Отже, за цих обставин обов`язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду.
Так з матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб відповідача був застрахований у ПАТ «НАСК «ОРАНТА».
Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Згідно зі статтею 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом Закону ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22–31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. 
Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Надаючи оцінку зібраним у справі доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд виходить з такого.
Надані сторонами Ремонтна калькуляція № 26/2025 та Короткий висновок № 25-20-3928 сформовані з різницею в 1 день в тому самому програмному комплексі – AUDATEX, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується її учасниками. При цьому ціни на запасні частини в обох висновках враховані станом на 19.02.2025. 
Натомість загальна вартість ремонту транспортному засобу Mercedes-Benz Vito 116 CDI в указаних висновках є різною: за Ремонтною калькуляцією № 26/2025 вона складає 586 907,51 грн, а за Коротким висновком № 25-20-3928 – 406 627,81 грн.
Здійснивши порівняльний аналіз обох висновків, суд установив, що така різниця вартості ремонту викликана переважно різною, урахованою у висновках, вартістю запасних частин.
Так згідно з Коротким висновком № 25-20-3928 вартість бампера врахована в розмірі 30 201,95 грн, тоді як згідно з Ремонтною калькуляцією № 26/2025 вартість цієї ж запасної частини складає 36 242,34 грн; вартість кронштейна бампера: 16 048,70 грн – згідно з Коротким висновком № 25-20-3928 та 19 258,44 грн – згідно з Ремонтною калькуляцією № 26/2025; гратка радіатора: 13 787,35 грн – згідно з Коротким висновком № 25-20-3928 та 16 544,82 грн – згідно з Ремонтною калькуляцією № 26/2025; капот: 37 316,55 грн – згідно з Коротким висновком № 25-20-3928 та 44 779,86 грн – згідно з Ремонтною калькуляцією № 26/2025; фара права в зборі: 75 209,90 грн – згідно з Коротким висновком № 25-20-3928 та 90 251,88 грн – згідно з Ремонтною калькуляцією № 26/2025; повітряна подушка переднього пасажира: 37 951,20 грн – згідно з Коротким висновком № 25-20-3928 та 45 541,44 грн – згідно з Ремонтною калькуляцією № 26/2025; повітряна подушка водія: 37 951,20 грн – згідно з Коротким висновком № 25-20-3928 та 45 541,44 грн – згідно з Ремонтною калькуляцією № 26/2025.
При цьому суд ураховує, що згідно з Ремонтною калькуляцією № 26/2025 включено також вартість фари лівої в зборі в розмірі 90 249,06 грн, натомість у Короткому висновку № 25-20-3928 такої запасної частини не зазначено, і, як убачається із наявних в справі фотоматеріалів пошкоджень, ліва фара не є пошкодженою.
Також суд ураховує, що доказів понесення фактичних витрат на ремонт пошкодженого автомобіля Mercedes-Benz Vito 116 CDI позивачем не надано, клопотань про призначення у справі автотоварознавчої експертизи учасниками не заявлено. 
Суд критично оцінює створену на замовлення позивача оцінювачем в програмному комплексі AUDATEX Ремонтну калькуляцію № 26/2025, адже зазначені розрахунки здійснені оцінювачем на замовлення та за оплату особи, зацікавленою в тому, щоб вартість ремонту була якомога більшою.
Суд вважає більш достовірним доказом на підтвердження відповідних обставин розрахунок, проведений на замовлення третьої особи, яка не є зацікавленою в його результатах.
Такий висновок відповідає висновку щодо застосування відповідних норм процесуального права, викладеному у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.09.2025 у справі № 161/3803/24, що, вирішуючи питання розміру майнової шкоди, яку завдано позивачці унаслідок ДТП, належним та допустимим доказом є звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складений на замовлення страховика. 
Суд ураховує вказаний висновок Верховного Суду при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин в порядку ч. 4 ст. 263 ЦПК України.
З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача майнову шкоду, завдану позивачеві унаслідок ДТП, визначену висновком, складеним на замовлення саме страховика, за вирахуванням сплаченої останнім суми страхового відшкодування,
Тож майнова шкода, завдана позивачеві унаслідок ДТП складає: 406 627,81 грн – 157 500,00 грн = 249 127,81 грн.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача частину сплаченого останнім судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 491,28 грн.
Керуючись ст. 12, 19, 43, 49, 77-82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 351, 352, 355 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву позивача: ОСОБА_2 до відповідача: ОСОБА_1 , третя особа: ПАТ НАСК "Оранта", про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 ) майнову шкоду, завданої внаслідок ДТП у розмірі 249 127,81 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 2 491,28 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано- після закінчення апеляційного провадження.

Суддя          М.Є. Шамраєв