Справа № 589/3863/25 
Провадження № 2-о/589/34/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2026 року	м. Шостка	

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Сидорчука О.М., 
з участю:
секретаря судового засідання Лінок М.О., 
представника заявника ОСОБА_1 , 
заінтересованої особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту перебування на утриманні,
В С Т А Н О В И В:
18 серпня 2025 року заявник звернулась до Шосткинського міськрайонного суду з заявою про встановлення факту перебування заявниці на утриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 березня 2014 року по момент зникнення безвісті - 30.04.2024..
В обґрунтування заяви зазначила, що її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які розірвали шлюб ще до народження заявника, 18.04.2006.
01 березня 2014 року мати позивача уклала інший шлюб з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 став вітчимом для заявника, коли їй було 8 років. З того часу він повністю займався її вихованням та утриманням, як батько. В 2016 році ОСОБА_4 мав намір усиновити заявника, але з бюрократичних причин він не міг зібрати весь пакет документів. Мати заявника ОСОБА_2 та біологічний батько ОСОБА_5 дали згоду на усиновлення позивача ОСОБА_4 та зміну прізвища на « ОСОБА_6 ». 18.06.2018 ОСОБА_4 фактично вважаючи заявника своєю донькою подарував їй 1/2 частину своєї квартири по АДРЕСА_1 , де заявник проживає й по цей час. Всі комунальні послуги за користування цією квартирою сплачував ОСОБА_4 30 квітня 2024 року виконуючи військовий обов`язок в районі населеного пункту с.Старомайське, Волноваського району Донецької області вітчим заявниці ОСОБА_4 зник безвісті. На момент зникнення вітчима, заявник була неповнолітня, а тому мати заявника ОСОБА_2 звернулась до військової частини з заявою про виплату грошової допомоги, в тому числі і частини на ім`я заявника, як дитини яка знаходилась на утриманні військовослужбовця, але у виплаті частини грошової допомоги на утримання заявника було відмовлено оскільки немає підтвердження, що заявник є особою, яка знаходилась на утриманні ОСОБА_4 . 
Проте, як вказує заявник, з 2014 року та по час подання заяви, заявник знаходиться на утриманні ОСОБА_4 , оскільки його заробітна плата витрачається на її утримання і по цей час. Жодного дня заявник не працювала, оскільки навчалась. Фінансова допомога, яка надавалась вітчимом, була єдиним постійним та основним джерелом існування, оскільки мати заявниці ОСОБА_2 ніколи не працювала, а біологічний батько не утримував заявника, аліментів не сплачував, а в 2016 році фактично відмовився від заявника.
В судовому засіданні представник заявника підтримали заяву та просили її задовольнити.
В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 зазначила, що з 2014 року не працювала, а перебувала на повному утриманні свого чоловіка ОСОБА_4 , який також повністю матеріально утримував її доньку ОСОБА_3 . З 2024 року ОСОБА_4 був призваний на військову службу. 30 квітня 2024 року виконуючи військовий обов`язок в районі населеного пункту с.Старомайське, Волноваського району Донецької області ОСОБА_4 зник безвісті. 
В судове засідання представник Військової частини НОМЕР_1 не з`явився, повідомлений належним чином. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав
Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.
При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38).
Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно п.2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 01.03.2014, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. /а.с.6/
ОСОБА_4 за життя проживав разом із своєю дружиною ОСОБА_2 та її донькою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою КП ПВО «Енергія» від 28.07.2025 року /а.с.7/.
Як вбачається з копії заяви, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 дали згоду на усиновлення ОСОБА_4 неповнолітньої ОСОБА_3 /а.с.9,10/
Згідно довідок, виданих навчальними закладами де навчалася заявниця, ОСОБА_4 брав активну участь у вихованні дитини, відвідував батьківські збори /а.с.14,15/.
30 квітня 2024 року виконуючи військовий обов`язок в районі населеного пункту с.Старомайське, Волноваського району Донецької області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1., зник безвісті. Вказана обставина підтверджується сповіщенням ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03.05.2024 року, яке надіслано на адресу ОСОБА_2 сповіщення сім`ї /а.с.16/ та Витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин / а.с. 17/.
Як вбачається з договору дарування від 18.06.2018 ОСОБА_4 , подарував ОСОБА_3 частину квартири АДРЕСА_2 . /а.с.11,12/.
Як вбачається з виписки з рахунку власником якого є ОСОБА_2 заробітна плата з в/ч НОМЕР_1 нараховується на її рахунок /а.с.21/.
Оставини перебування заявниці ОСОБА_3 на утриманні ОСОБА_4 підтвердила також в судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 .
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт перебування заявниці на утриманні вітчима ОСОБА_4 , який зник безвісті 30 квітня 2024 року.
За таких обставин, оскільки встановлення факту перебування заявниці на утриманні вітчима ОСОБА_4 має для заявниці суттєве юридичне значення, суд, за відсутності спору про право (відсутності доказів такого спору) вважає за можливе вищевказаний встановити факт.
На підставі наведеного, керуючись ст. 4,10,12,76,263-265, 315 ЦПК України,

УХВАЛИВ :
Заяву задовольнити.
Встановити факт перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01 березня 2014 року по день зникнення безвісті - 30 квітня 2024 року.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя О.М.Сидорчук