Номер провадження: 33/813/213/26
Номер справи місцевого суду: 522/14757/25 
Головуючий у першій інстанції Циб І.В. 
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
Іменем України
16.02.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ
Коновалової В.А.,
з участю секретаря судового засідання – Нечитайло А.Ю.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Полубок Наталії Анатоліївни,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду
апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Полубок Наталії Анатоліївни,
на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2025 року, у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:
Короткий зміст постанови суду першої інстанції
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Полубок Наталія Анатоліївна просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2025 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не керувала, працівниками поліції не доведений сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Захисник звертає увагу на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що законодавство вимагає під час документування правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП застосовувати відеозапис, а у разі неможливості проводити його за участю двох свідків. При цьому матеріали справи містять пояснення лише одного свідка - ОСОБА_2 , з пояснень останньої не вбачається що керувала транспортним засобом саме ОСОБА_1 . Разом з тим, відеозаписом не підтверджується саме надання пояснень свідком ОСОБА_2 .
У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник Полубок Н.А. доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, а провадження закрити з зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 362996 від 16.06.2025 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ООМЦПЗ» ООР від 15.06.2025 року, диск з відеозаписом, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, довідка про отримання (неотримання) особою посвідчення водія, довідка про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, письмові пояснення свідка ОСОБА_2 .
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 362996 від 16.06.2025 року, 15.06.2025 року о 23.30 год в м. Одеса, алея пляж Ланжерон, ОСОБА_1 керувала автомобілем «NISSAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, порушення мовлення). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що доказами у справі підтверджується вина ОСОБА_1 , а саме відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 362996 від 16.06.2025 року. Щодо доводів про відсутність доказів керування транспортним засобом, суд першої інстанції зазначив, що з відеозапису, долученого до матеріалів справи, а саме на 00:14:14 год вбачається, як ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що саме вона перебувала за кермом транспортного засобу. Також судом першої інстанції у судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_2 її покази оцінені судом у сукупності з іншими зібраними працівниками поліції доказами, які містяться у матеріалах справи.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок).
Відповідно до ч. ч. 2, 4, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 362996 від 16.06.2025 року містить посилання на те, що відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння фіксувалась за допомогою технічних засобів відеозапису - 471950, 471804.
З відеозапису 471804, а саме о 23:54 годині вбачається, що у той час коли працівники поліції підійшли до транспортного засобу ОСОБА_1 перебувала за кермом транспортного засобу «NISSAN», державний номерний знак НОМЕР_1 . Поруч на передньому пасажирському сидінні перебувала ще одна жінка, яка о 00:09 годині сказала, що «я не водій, в мене немає посвідчення водія», що підтверджується відеозаписом. Разом з тим, цим же відеозаписом зафіксовано, що спілкуючись з поліцейськими о 00:14 годині ОСОБА_1 зазначила, що була за кермом, і потім не пересувалась.
З письмових пояснень свідка ОСОБА_2 наданих 16.06.2025 року, вбачається, що 15.06.2025 року приблизно біля 23.30 години вона знаходилась на робочому місці, працює касиром-контролером пляжу Ланжерон. В цей час на виїзд з пляжу до шлагбауму під`їхало авто Нісан, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого була жінка. Водійка авто не могла розрахуватись за стоянку в неї не було коштів, тому утворився затор на дорозі. ЇЇ попросили від`їхати назад і вона заїхала на клумбу, через деякий час приїхала поліція. 
Під час розгляду справи судом першої інстанції за клопотанням захисника Полубок Н.А. допитано ОСОБА_1 , яка пояснила суду, що що у неї напередодні події помер батько, вона із своєю подругою ОСОБА_3 поїхали на море, яка запевняла, що відвезе їх додому. Ліза наїхала на бордюр. Після цього вона зрозуміла, що не довіряє їй тому пересіла за кермо. Потім зателефонувала знайомому і попросила його приїхати. Коли вони сиділи в машині, чекаючи на знайомого, до них підійшли працівники поліції та склали на неї протокол. Зазначала, що за кермом була ОСОБА_4 , та пояснила що відмовилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не керувала транспортним засобом. Підтвердила, що вживала алкоголь, що підтверджується протоколом судового засідання № 5195756 від 30.09.2025 року.
Також у судовому засіданні, призначеному на 24.11.2025 року судом за клопотанням захисника ОСОБА_5 допитано свідка ОСОБА_2 , яка пояснила, що в червні 2025 року працювала на парковці пляжу «Ланжерон». Приїхала жінка, а також в машині сиділа дитина, хлопчик на задньому пасажирському сидінні. Жінка не могла розрахуватись карткою. Цей автомобіль створив затор, тому вона попросила від`їхати. Коли автомобіль здав назад, то заїхав на бордюр. Працівники поліції приїхали приблизно через 20-30 хвилин. Під час самої події працівників поліції на місці не було. За кермом була не блондинка, а брюнетка. Свідок підтвердила, що підписувала пояснення, які містяться в матеріалах справи. На парковці є камера, де заїзд, а чи є камера на в`їзд не пам`ятає. Потім, коли поліція розібралася з дівчиною, працівник парковки сів за кермо та перепаркував автомобіль за парковку пляжу «Ланжерон». Вказані обставини підтверджуються протоколом судового засідання № 5496249 від 24.11.2025 року.
Судом першої інстанції вірно надано оцінку показанням свідка ОСОБА_2 та не покладено в основу відсутності винуватості ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_2 будучи працівником парковки пляжу «Ланжерон» не могла пояснити чи є камера на в`їзд на парковку, проте однозначно зі спливом 5 місяців начабто пом`ятає хто був за кермом транспортного засобу. 
Апеляційний суд критично ставиться до пояснень наданих ОСОБА_1 під час розгляду справи судом першої інстанції, оскільки під час спілкування з працівниками поліції на місці складання протоколу неодноразово зазначала, що керувала транспортним засобом. Разом з тим, ОСОБА_1 мала можливість надати письмові пояснення, зокрема щодо обставин на які вона посилається в апеляційній скарзі під час складання протоколу однак, своїм правом не скористалась.
Також апеляційний суд бере до уваги, що заперечуючи обставини керування транспортним засобом «NISSAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , та посилаючись на те, що за кермом транспортного засобу перебувала подруга ОСОБА_4 , яка як зазначає захисник визнала факт керування транспортним засобом, клопотань про виклик та допит такої особи як під час розгляду судом першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не надходило.
Разом з тим, від допиту свідка - дитини яка перебувала під час подій викладених в протоколі про адміністративне правопорушення на задньому сидінні транспортного засобу захисник ОСОБА_5 відмовилась, у зв`язку з неможливістю забезпечити участь психолога, що підтверджується протоколом судового засідання № 5496249 від 24.11.2025 року.
Враховуючи викладені обставини та докази які містяться в матеріалах справи апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги в частині недоведення керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , оскільки остання самостійно, декілька разів визнала що керувала належним їй транспортним засобом «NISSAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується належними доказами, долученими до матеріалів справи – відеозаписами.
Подальші пояснення, зокрема у суді першої інстанції про те, що за кермом транспортного засобу NISSAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебувала інша особа, апеляційний суд вважає такими, що спростовуються сукупністю наявних в матеріалах справи доказів та спрямованими на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Положеннями п. 2 - 4 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
З аналізу вказаних норм права вбачається, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже, підстави вважати чи перебувають у стані сп`яніння особи відноситься до виключних повноважень працівників поліції, цьому кореспондує обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 362996 від 16.06.2025 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ООМЦПЗ» ООР від 15.06.2025 року, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що під час огляду підставами вважати що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння стали: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, почервоніння шкіри обличчя.
З відеозапису 471804, а саме о 00:19 годині вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у лікарні відмовилась.
До матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд не проводився через відмову. Обставина відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі підтверджуються поясненнями самої ОСОБА_1 та нею як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду не заперечується.
Дії працівників поліції, що складали протокол та фіксували правопорушення, в порядку передбаченому чинним законодавством та в порядку ст. 267 КУпАП не оскаржувалися.
Доводи апеляційної скарги про порушення порядку проведення огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю двох свідків, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
Положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП визначено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Подібні за змістом положення передбачені п. 8 Порядку відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння відмовилась, факт відмови та обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення фіксувались за допомогою технічних засобів відеозапису, які додані до матеріалів справи та зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Враховуючи викладене, участь свідків під час проведення огляду не була обов`язковою, тому ці доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування оскаржуваної постанови. 
Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
За висновком ЄСПЛ з огляду на принцип, згідно з яким Конвенція покликана гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними, право на справедливий суд не може вважатися ефективним, якщо клопотання та зауваження сторін не будуть справді "заслухані", тобто належним чином розглянуті судом. У рішеннях судів і трибуналів мають бути належним чином наведені підстави, на яких вони ґрунтуються. Цей обов`язок обґрунтовувати рішення не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, висунутий скаржником, а передбачає, що сторони судового провадження можуть розраховувати на отримання конкретної та чіткої відповіді на аргументи, які є вирішальними для результату цього провадження. Ступінь застосування цього обов`язку обґрунтовувати рішення може змінюватися залежно від характеру рішення та має визначатися з огляду на обставини справи (див. рішення у справі "Мазахір Джафаров проти Азербайджану" (Mazahir Jafarov v. Azerbaijan), заява № 39331/09, пункти 34 і 35, від 02 квітня 2020 року з подальшими посиланнями).
Отже, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР, що спростовує твердження апеляційної скарги про відсутність в діях останньої ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому апеляційний суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2007 у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
ОСОБА_1 реалізуючи своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому висновок Приморського районного суду м. Одеси у постанові від 24 листопада 2025 року є законним та обґрунтованим, отже відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.
Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП.
Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2025 року без змін.
Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Полубок Наталії Анатоліївни, залишити без задоволення.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя          В.А. Коновалова