Справа № 303/9159/23

П О С Т А Н О В А
Іменем України

03 лютого 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючої – судді Кожух О.А.,
суддів – Джуги С.Д., Мацунича М.В.,
за участі секретаря - Плешинець З.П. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2025 року (головуюча суддя Гутій О.В.) про закриття провадження в справі №303/9159/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», співвідповідача Держави України в особі Кабінету Міністрів України, треті особи: Акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Хліб України», дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Хлібна база № 89», приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Селехман Олександр Анатолійович, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Стефанюк Оксана Ігорівна, ОСОБА_2 , Міністерство економіки України, Фонд державного майна про визнання протиправними та скасування наказів Міністерства юстиції України, зобов`язання Міністерства юстиції України повернути та відновити у реєстрі відомості, витребування майна, визнання права власності на майно та припинення права власності на майно,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовної заяви та процесуальні рішення суду першої інстанції

28 вересня 2023 року  ОСОБА_1 звернувся в Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області з вказаним позовом, мотивуючи тим, що Міністерством юстиції України було порушено право позивача на володіння майновим комплексом, придбаним на електронному аукціоні.
Вказує, що 28.07.2023 ДП ДАК «Хліб України організувало проведення електронного аукціону з продажу 250 одиниць об`єкту цілого майнового комплексу за адресою АДРЕСА_1 . За результатами аукціону переможцем став ОСОБА_1 , який 23.08.2023 зареєстрував право власності на придбане майно.
Зазначає, що оскаржуваними Наказами Мінюсту № 3113/5 від 30.08.2023 року та № 3131/5 від 01.09.2023 було анульовано рішення про державну реєстрацію права власності за позивачем, який придбав спірне майно у Дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» за результатами Аукціону, у результаті чого було закрито розділ № 2786801721040 у ДРРПНМ, у якому містились відомості про позивача як власника спірного майна та всі інші відомості про спірне майно.
Позивач вважає себе добросовісним набувачем, який придбав майно за відплатним договором вартістю 13 550 727 грн., та вказує, що Міністерством юстиції було порушено процедуру розгляду скарг. 

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області 01 жовтня 2025 року задоволено клопотання представника Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» – Михайлик Л.Г., та закрито провадження у справі № 303/9159/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», співвідповідача Держави України в особі Кабінету Міністрів України, треті особи: Акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Хліб України», дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Хлібна база № 89», приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Селехман Олександр Анатолійович, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Стефанюк Оксана Ігорівна, ОСОБА_2 , Міністерство економіки України, Фонд державного майна про визнання протиправними та скасування наказів Міністерства юстиції України, зобов`язання Міністерства юстиції України повернути та відновити у реєстрі відомості, витребування майна, визнання права власності на майно та припинення права власності на майно.
Вказаною ухвалою роз`яснено позивачу право на звернення з даним позовом в порядку господарського судочинства.
Постановляючи ухвалу суд першої інстанції виходив з характеру та змісту спірних правовідносин, у межах яких і за захистом яких звернувся позивач. Суд вказав, що спір стосується витребування державного нерухомого майна, а тому підлягає розгляду відповідно до п.2 ч.1 ст. 20 ГПК України в порядку господарського судочинства. Також суд першої інстанції зазначив також, що у даній справі спір виник у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, оскільки позивач ОСОБА_1 діяв в інтересах створюваного ним господарського товариства ТОВ «Західний елеватор». 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи інших учасників справи

На ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2025 подав апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коляда С.М..
Позивач просить змінити ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2025 у справі № 303/9159/23, виключивши з мотивувальної частини ухвали абзаци наступного змісту: «За змістом пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» приватизацією є платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб. Вказана стаття містить і визначення припинення приватизації – рішення органу приватизації про припинення вчинення будь-яких дій, спрямованих на приватизацію (продаж) об`єкта приватизації (пункт 23 частини першої вказаної статті). Спори щодо приватизації державного (або комунального) майна виникають у зв`язку з його відчуженням, зміною чи припиненням правомочностей держави на таке майно та виникненням відповідного обсягу прав у суб`єктів права приватної власності. За загальним правилом спори щодо приватизації державного майна належать до господарської юрисдикції незалежно від суб`єктного складу сторін спору щодо відчуження майна – як юридичних так і фізичних осіб. 
Спосіб, який обрав позивач для захисту порушених прав, не змінює правової природи спору, який виник щодо порушення умов та процедури приватизації спірного майна. 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про приватизацію державного майна» у редакції, чинній на час проведення аукціону, приватизація державного майна – платне відчуження майна, що перебуває у державній власності, у тому числі разом із земельною ділянкою державної власності, на якій розташований об`єкт, що підлягає приватизації, на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього Закону, з метою підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів для здійснення структурної перебудови національної економіки. Викладене дає підстави для висновку, що оскільки вимоги позивача стосуються приватизації державного майна, то даний спір відповідно до приписів пункту 2 частини першої статті 20 ГПК України має вирішуватися судами за правилами господарського судочинства. З огляду на характер спірних відносин справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а пред`явлення позову, у тому числі, до суб`єкта владних повноважень, не змінює правової природи юридичного спору та в цьому випадку не є підставою для вирішення його в порядку адміністративного судочинства. Зазначений правовий висновок Велика Палата Верховного Суду підтверджувала у постанові від 18.03.2020 у справі № 813/2616/18».
В іншій частині ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2025 у справі № 303/9159/23 позивач просить залишити без змін.
Скаржник в апеляційній скарзі не погоджується з мотивами суду першої інстанції щодо наявності двох підстав для закриття провадження у справі № 303/9159/23 та згоден лише з однією підставою, а саме з тим, що вказаний спір виник у зв`язку із здійсненням господарської діяльності. Водночас твердження суду про те, що вимоги позивача стосуються приватизації державного майна скаржник вважає таким, що викладено за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права.
На думку скаржника, суд першої інстанції безпідставно кваліфікував спір, що виник між сторонами у даній справі, як «спір щодо приватизації державного майна», оскільки для цього відсутні відповідні правові підстави. Вказує, що спір в частині позовних вимог, заявлених позивачем до Мін`юсту (пункти прохальної частини позову №№ 4-6), є спором щодо проведення державної реєстрації права власності на майно та її анулюванням, а не щодо незаконності набуття права власності чи припинення права власності будь-кого з учасників справи.
Зазначає, що Наказом Мін`юсту № 3131/5 від 01.09.2023 було анульовано рішення про державну реєстрацію права власності за позивачем, який придбав спірне майно у Дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» за результатами Аукціону, у результаті чого було закрито розділ № 2786801721040 у ДРРПНМ, у якому містились відомості про позивача як власника спірного майна та всі інші відомості про спірне майно.
Стверджує, що спірні правовідносини у даній справі є відносинами щодо державної реєстрації права власності на майно, законно набутого позивачем, і виникли у зв`язку з прийняттям Мін`юстом протиправних Наказів, якими було анульовано державну реєстрацію права власності Позивача на спірне майно. 
Вказує, що спір в частині позовних вимог, заявлених позивачем ОСОБА_1 до АТ «ДПЗКУ», є спором між двома суб`єктами приватного права, оскільки власником придбаного майна, яке є предметом спору, було внесено у статутний капітал господарського товариства, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, тому таке майно належить такому господарському товариству, а не державі.
Тому вважає, розглядуваний спір не може бути віднесений до категорії спорів щодо приватизації державного майна, адже на момент постановлення оскаржуваної ухвали спірне майно фактично не перебувало у державній власності ні позивача ОСОБА_1 , ні відповідача-2 АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», що свідчить про відсутність відповідного правового режиму спірного майна.
Вказує, що оскільки позивач придбав спірне майно у порядку ліквідації юридичної особи приватного права – Дочірнього підприємства ДАК «Хліб України», передбаченому ст. 111 ЦК України, а саме майно було реалізовано на підставі абз. 2 ч. 9 ст. 111 ЦК України. Відтак, суд першої інстанції помилково визначив правову природу розглядуваного у цій справі спору як «спору щодо приватизації майна».

На вказану апеляційну скаргу Кабінет Міністрів України, від імені якого діє Багин Галина Федорівна, подав відзив, в якому просить апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2025 – без змін. 
Вказує, що апелянт хибно стверджує, що суд першої інстанції безпідставно кваліфікував спір, що виник між сторонами у даній справі, як спір щодо приватизації державного майна.
Зазначає, що Акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Хліб України» створена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 №1000 «Про утворення Державної акціонерної компанії «Хліб України». Вказана компанія є правонаступником прав і обов`язків Головного управління по хлібопродуктах та Головного управління комбікормової промисловості Міністерства сільського господарства і продовольства. Акції компанії перебувають у державінй власності до прийняття Кабінетом Міністрів України спеціального рішення щодо приватизації її майна.
Зазначає, що відповідно до пункту 2 постанови № 593 Кабінету Міністрів України установлено, що 100 відсотків акцій державного публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», які випускаються на величину його статутного капіталу, залишаються у державній власності до прийняття окремого рішення Кабінету Міністрів України. Вказаною постановою визначено, що повноваження з управління корпоративними правами ПАТ «ДПЗКУ» здійснює Міністерство аграрної політики та продовольства України, а 100 % його акцій залишаються у державній власності.
Кабінетом Міністрів України було винесено постанову № 626 від 24.07.2013 про передачу акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України» цілісного майнового комплексу. На виконання вказаної постанови Кабміну 22.01.2014 між комісією з ліквідації дочірного підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» та філією ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» був підписаний акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу дочірного підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Хлібна база №89 за адресою: вул. Елеваторна, 9 с.Горонда, Мукачівський район, Закарпатська область. Вказаний акт затверджено Міністерством аграрної політики та продовольства України. Отже спірне майно було передане акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація» за волевиявлення власника Держави в особі Кабінету міністрів України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 №626 та від 11.08.2010 №764.
Представник Кабінету Міністрів України зазначає, що спірне майно – комплекс будівель елеватора за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за АТ «ДПЗКУ» в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.07.2022, форма власності державна, що підтверджується відповідним витягом з реєстру.
Стверджує, що Кабінет Міністрів України не приймав рішення про зміну правового режиму спірного майна та його передачу у приватну власність, тому вказані правовідносини стосуються приватизації державного майна.
На апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1  подало відзив Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України», в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2025 про закриття провадження залишити без змін.
Відповідач у відзиві зазначає, що скаржник зловживає процесуальними правами та намагається спонукати суд апеляційної інстанції до надання оцінки обставинам, які можуть бути встановлені тільки при розгляді справи по суті і не стосуються підстав, викладених у мотивувальній частині ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі.
Звертає увагу суду на те, що у даній справі спір стосується права власності на частину цілісного майнового комплексу елеватора за адресою: АДРЕСА_1 , який згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є державною власністю та зареєстровано на праві державної власності за АТ «ДПЗКУ».
Крім того позовні вимоги у дані справі стосуються права власності на спірне майно, яке є державною власністю та зареєстроване на праві державної власності за АТ «ДПЗКУ».
У своїх доводах посилається на постанову Верховної Ради України № 88/95-ВР від 03.03.1995 «Про перелік об`єктів, які не підлягають приватизації у зв`язку з їх загальнодержавним значенням» та Закону України № 847-XIV від 07.07.1999 «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», відповідно до якої майно Хлібна база № 89 входило до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.
Стверджує, що цілісний майновий комплекс елеватора за адресою: АДРЕСА_1 , завжди був державною власністю; перебував у переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації; та на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 05.11.1997 №1218, від 11.08.2010 №764 та від 06.06.2011 № 593 передавався на праві державної власності спочатку до статутного капіталу ДАК «Хліб України», а потім до статутного капіталу АТ «ДПЗКУ», 100 % акцій яких належать державі. При цьому, передача вказаного майна до статутного капіталу АТ «ДПЗКУ» не вплинула на зміну форми власності цього майна і воно залишилося державною власністю. У своїх доводах посилається на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.04.2024 у справі № 917/1212/21.
Відповідач вважає, що спірне майно є державною власністю, а отже спір щодо зміни права власності на це майно стосується приватизації державного майна та має вирішуватися в порядку господарського судочинства.
У відзиві на апеляційну скаргу акціонерне товариство заперечує проти приєднання до матеріалів справи нових доказів, копії яких додані Скаржником до апеляційної скарги, а саме тих, які не подавались апелянтом до суду першої інстанції. Тому просить суд апеляційної інстанції відмовити у приєднанні вказаних доказів до матеріалів справи.

На апеляційну скаргу позивача подав відзив Фонд державного майна України, в інтересах якого діє Григораш О., в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Мукачіцвського міськрайонного суду від 01.10.2025 – залишити без змін.
Фонд державного майна у відзиві зазначає про відсутність повноважень у філії державного товариства на відчуження державного майна, яке було передано до її статутного капіталу. У зв`язку з чим було незаконно проведено державну реєстрацію частини спірного майна у власність позивача.
Стверджує, що спірне майно є власністю Держави. А його правовий режим може бути змінений шляхом приватизації цього майна.
Вказує, оскільки торги з продажу спірного майна були проведені незаконно то договір купівлі-продажу такого майна є нікчемним в силу приписів ч.1, 2 ст. 228 ЦК України.

30.01.2026 позивач ОСОБА_1 на відзиви відповідачів подав додаткові пояснення (заперечення), у яких зазначив, що спірні правовідносини не містять ознак приватизаційних, оскільки у придбанні спірного майна брали участь лише приватні суб`єкти - ДП ДАК «Хліб України та ОСОБА_1 , та здійснено в порядку ліквідації юридичної особи. Зазначає, що на момент звернення із позовом майно, яке є предметом спору, зареєстроване на праві власності за АТ «ДПЗКУ» та будь яка вказівна на державну форму власності в реєстрі відсутня.

Межі розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.2 ст. 367 ЦПК України).
Заслухавши суддю-доповідача, позицію представників позивача, Міністерства юстиції України, Кабінету Міністрів України, Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», Міністерства економіки України, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків. 

Фактичні обставини справи та застосовані норми права

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.
Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Закриваючи провадження у справі, на підставі пункту 1 частини 1 ст. 255 ЦПК України суд встановив що спірні правовідносини виникли між позивачем ОСОБА_1 , як суб`єктом господарської діяльності, та відповідачами: Міністерством юстиції України, Акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України», Державою України в особі Кабінету Міністрів України відносно нерухомого майна, а саме елеватора за адресою: АДРЕСА_1 , яке відносилось до державної власності.
Оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції, позивач не погодився з такою в частині мотиваційних доводів суду щодо того, що майно, яке є предметом спору на час відчуження перебувало у державній власності; вважає, що спір не стосується приватизації державного майна, оскільки майно було ним придбано в результаті ліквідації відповідної юридичної особи. 
Тому просив виключити з мотивувальної частини ухвали відповідні обґрунтування суду щодо спору про приватизацію держаного майна.
Таким чином в апеляційному порядку підлягає з`ясуванню чи правильно суд першої інстанції визначив правову природу спору та чи є майно об`єктом, щодо якого встановлено спеціальний порядок судового розгляду.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (довідка від 31.08.2023 21:02 год) закінчений будівництвом об`єкт за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що право власності зареєстровано 15.07.2022 за Органом державної влади, Акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України», (Частка держави в підприємстві згідно з реєстром Фонду держмайна України – 100%) розмір частки 1, на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна. Індексний номер рішення 64223549.
25.07.2023 право власності на вказане майно було зареєстровано на підставі Акту повернення майна за Дочірним підприємством Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Хлібна база №89» (Частка держави в підприємстві згідно з реєстром Фонду держмайна України – 0), індексний номер рішення №68597744 (а.с.248-249 том1).
Згідно з договором купівлі-продажу майна від 23.08.2023 Дочірне підприємство Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Хлібна база №89» передало у власність ОСОБА_1 майно, згідно з переліком в додатках 1 та 2 до договору (а.с. 229-232 том 3).
23.08.2023 зареєстровано право власності на складові частини об`єкта нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, за ОСОБА_1 . Запис внесено на підставі рішення про реєстрацію, індексний номер: 69023309 від 25.08.2023 (а.с.242-243 том1).
Згідно з наказом Міністерства юстиції України №3113/5 від 30.08.2023 задоволено скаргу Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Хліб України» від 24.08.2023 №1-2-07/103. Визнано прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анульовано рішення про державну реєстрацію прав від 25.07.2023 №68597744 (а.с.200-201 том 3).
Згідно з наказом Міністерства юстиції України №3131/5 від 01.09.2023 задоволено скаргу Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Хліб України» від 31.08.2023 №1-2-10/84. Визнано прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анульовано рішення про державну реєстрацію прав від 25.08.2023 №69023309 (а.с.244-246 том3).
Тобто після скасування реєстраційних дій за наказами Міністерства юстиції від 30.08.2023 та 01.09.2023, майно юридично повернулося у власність попереднього власника - Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України». А відтак вказане майно вважалося таким, що належить на праві власності попередньому власнику – Акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України», тобто було державною власністю.
Таким чином частина майнового комплексу, яка була відчужена ОСОБА_1 належала Акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України», тобто була в державній власності.
Вказане також підтверджується позовними вимогами ОСОБА_1 про витребування будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 від Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України».
Отже, відбулась зміна права власності – з державної на приватну шляхом придбання державного майна приватною особою. 
Суд першої інстанції вірно вказав, що спори щодо приватизації державного (або комунального) майна виникають у зв`язку з його відчуженням, зміною чи припиненням правомочностей держави на таке майно та виникненням відповідного обсягу прав у суб`єктів права приватної власності. При цьому аналіз правомірності переходу права власності від держави до приватної особи може бути здійснено судом при розгляді спору по суті, а будь-які доводи, викладені в ухвалі про закриття провадження у справі, крім висновків щодо юрисдикції спору, не мають преюдиційного значення. 
При цьому, також встановлено, що ОСОБА_1 подано позов з аналогічними позовними вимогами до Господарського суду міста Києва, та ухвалою судді цього суду від 25.11.2025 відкрито провадження у справі. 

Висновки апеляційного суду

Таким чином, не вирішуючи спір по суті, виходячи із суб`єктного складу сторін у справі та вимог позовної заяви, дослідивши витяги з реєстру про право власності на майно, що є предметом оскарження, та здійснивши аналіз з точки зору підсудності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, даний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Доводи апеляційної скарги не даються підстав для зміни мотивувальної частини оскаржуваної ухвали. Зважаючи на викладене, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коляда Сергій Михайлович, слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу місцевого суду – без змін. 
Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коляда Сергій Михайлович – залишити без задоволення.
Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2025 року про закриття провадження у справі №303/9159/23 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 13 лютого 2026 року.

Головуюча: 

Судді: