ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/145/26 Справа № 704/1446/25 Категорія: ст. 124 КУпАП 	Головуючий у І інстанції Москаленко І. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 лютого 2026 року         м. Черкаси 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Степанюка С.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Тальнівського районного суду Черкаської області від 02 грудня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 16 жовтня 2025 року, близько 12 год. 10 хв., керуючи транспортним засобом FORD MONDEO д.н.з. НОМЕР_1 на трасі Н-16 Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань 197 км 500 м не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем SКODA OСTAVIA A-7, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1. ПДР України. 

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що вищевказана постанова є незаконною та необґрунтованою, яка прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Висновок суду, на думку захисника, ґрунтується на неповно з`ясованих обставинах та належним чином не мотивований.
Зазначає, що ОСОБА_1 свою вину не визнає та заперечує.
Вказує на те, що судом першої інстанції не зазначено, які саме відомості містять докази, на котрі він посилається, та які обставини справи вони підтверджують, що свідчить про неналежну оцінку судом доказів та необґрунтованість судового рішення.
Вважає, що дії водія Mercedes-Benz Sprinterстворили небезпеку для водія автомобіля SКODA OСTAVIA A-7, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та водія автомобіля FORD MONDEO д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , які об`єктивно не спроможні були вчасно виявити цю небезпеку і здійснити відповідні заходи для уникнення ДТП.
Зазначає, що вищевказана постанова містить інформацію про дослідження судом письмових пояснень лише свідка ОСОБА_3 , але про письмові  пояснення ОСОБА_4 , яка безпосередньо перебувала в автомобілі FORD MONDEO під час ДТП, не згадується взагалі, хоча вони були додатком до заперечень на протокол про адміністративне правопорушення. Також, вважаю, що пояснення даних свідків жодним чином не враховано та викладене в постанові повністю суперечить вказаним в поясненнях обставинах щодо події ДТП.
Вважає, що викладені обставини у сукупності свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду даної справи.
Переконаний, що навіть якби ОСОБА_1 застосував екстрене гальмування, все одно не зміг би уникнути зіткнення з автомобілем, під керуванням ОСОБА_2 . Стверджує, що відповідно до пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , він застосував екстрене гальмування, вжив заходів як тільки небезпека була виявлена, що повністю підтверджується схемою ДТП, в якій зафіксовано гальмівний шлях автомобіля FORD MONDEO переднього лівого колеса довжиною - 5 м 80 см., та переднього правого колеса довжиною -7 м.
Вважає, що саме водієм автомобіля «Мерседес Спрінтер» не були виконані вимоги п. 10.1, п. 13.3 та п. 14.2 ПДР та створено аварійну, через що у ОСОБА_1 не було об`єктивної можливості вчасно виявити небезпеку та уникнути зіткнення з моменту виявлення небезпеки, оскільки здійснені маневри автомобілів Mercedes-Benz Sprinterта SКODA OСTAVIA були неочікувані, враховуючи близьку відстань до автомобілів на зустрічній смузі, і це позбавило можливості однозначно прогнозувати подальші дії інших учасників дорожнього руху.
Зазначає, що автомобіль FORD MONDEO під керуванням ОСОБА_1 їхав з дотриманням безпечної швидкості руху та інтервалу, стан покриття проїжджої частини - сухий, при денному освітленні.
Враховуючи вище викладене, захисник не вбачає підстав вважати, що в діях ОСОБА_1 наявний причинний зв`язок з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Адже причинний зв`язок в автотранспортних подіях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР та відповідними наслідками. Відповідальність особи, яка порушила ПДР вимушено, виключається через створення аварійної ситуації іншою особою, яка була учасником дорожнього руху.
Вважає, що причиною зіткнення транспортних засобів під керування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і наслідків, що настали, були неправомірні дії водія автомобіля Mercedes-Benz Sprinter, який не дотримався вимог ПДР, не впевнився, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній відстані, чим створив аварійну ситуацію.

При апеляційному розгляді справи були заслухані:
-захисник Степанюк С.М., який діє в інтересах ОСОБА_5 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, пославшись на її доводи;
- потерпілий ОСОБА_2 та його представник Крикун О.А., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність постанови судді.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону суддею в цілому було дотримано.
У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта тощо.
Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності до диспозиції ст. 124 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
На підтвердження наявності в діях ОСОБА_5 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №485002 від 16 жовтня 2025 року, відповідно до якого зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення. 
У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Зазначені обставини в протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються схемою ДТП, яка сталася 16 жовтня 2025 року, відповідно до якої змальовано ділянку дороги, на якій було вчинене адміністративне правопорушення; фототаблицями, на яких зображені транспортні засоби після зіткнення із наявністю характерних механічних ушкоджень.
Також суд першої інстанції при винесенні постанови поклався на пояснення учасників ДТП.
З письмових пояснень ОСОБА_5 вбачається, що 16.10.2025 близько 12 год., він разом з дружиною їхали на автодорозі Н-16 Золотоноша-Черкаси-Сміла- Умань 197 км. 500 м. Водій автомобіля Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_6 перед в`їздом в с.Легедзине зі сторони м.Умань, в`їжджаючи в поворот в с.Легедзине без наявних на те причин перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, різко виїхав на зустрічну смугу, не подавши нікому сигнали світловими покажчиками повороту перед перестроюванням, не дотримався безпечного інтервалу та не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній відстані, чим спричинив створення аварійної ситуації, примусивши ОСОБА_2 водія автомобіля SКODA OСTAVIA A-7 д.н.з. НОМЕР_2 різко змінити швидкість та напрямок руху та маневрувати для уникнення зіткнення.
З письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 та наданим ним в судовому засіданні у суді першої інстанції вбачається, що 16.10.2025 року близько 12 год.20 хв. він керував службовим автомобілем SКODA OСTAVIA A-7, д.н.з. НОМЕР_2 та рухався з с. Легедзине в напрямку с. Доброводи. На зустріч йому виїхав Mercedes-Benz Sprinter. З метою уникнення зіткнення з даним транспортним засобом, він натиснув на гальма, а водій Mercedes-Benz Sprinter з`їхав на узбіччя. В той самий момент, як зупинився, відчув удар та побачив, що автомобіль FORD MONDEO д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 зіткнувся з задньою частиною його автомобіля.
З письмових пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що 16.10.2025 приблизно о 12:00 год., вона разом з ОСОБА_5 на автомобілі FORD MONDEO д.н.з. НОМЕР_1 їхали в м.Умань, в с.Легедзине, перед ними їхав автомобіль SКODA OСTAVIA A-7, д.н.з. НОМЕР_2 , та він раптово зупинився під час руху автомобільною дорогою. Як виявилось, на зустріч йому із зустрічної смуги виїхав автомобіль Мерседес Спрінтер д.н.з. НОМЕР_3 , тому уникаючи лобового зіткнення з даним автомобілем водій SКODA OСTAVIA A-7, д.н.з. НОМЕР_2 почав різко гальмувати та маневрувати на дорозі. Здійснюючи даний маневр Mercedes-Benz Sprinter в`їжджаючи в поворот в с.Легедзине перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки різко виїхав на зустрічну смугу, не подавши нікому сигнали покажчиками повороту, не впевнився, що його дії будуть безпечними і він не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дотримався безпечного інтервалу та не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній відстані. В результаті чого виїхав на зустрічну смугу, перетнув її, чим спричинив аварійну ситуацію на дорозі та зупинився вже на узбіччі зустрічної смуги, але одразу змінив своє місце зупинки і від`їхав назад на невелику відстань. В той момент коли автомобіль SКODA OСTAVIA A-7 для уникнення лобового зіткнення раптово зупинився, ОСОБА_1 одразу відреагував, намагався також загальмувати, але об`єктивної можливості вчасно виявити небезпеку та можливості уникнути зіткнення вже не було, застосувавши екстрене гальмування виправити ситуацію не вдалось та було допущено зіткнення із задньою частиною автомобіля SКODA OСTAVIA A-7 д.н.з. НОМЕР_2 . Після чого, автомобіль SКODA OСTAVIA A-7продовжив маневрувати на дорозі та зупинився вже на узбіччі дороги позаду автомобіля Mercedes-Benz Sprinter.
З письмових показів свідка ОСОБА_3 вбачається, що 16.10.2025р. приблизно о 12:00 год., вона зі своїм чоловіком їхали в м.Тальне. Перед в`їздом в с.Легедзине зі сторони м.Умань перед ними їхав автомобіль Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з. НОМЕР_4 , в`їжджаючи в поворот в с.Легедзине перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки цей автомобіль різко виїхав на зустрічну смугу, не подавши нікому сигнали світловими покажчиками повороту перед перестроюванням, в тому числі і їм, не дотримався безпечного інтервалу та не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній відстані. На зустрічній смузі рухалось два автомобілі - SКODA OСTAVIA A-7 д.н.з. НОМЕР_2 та FORD MONDEO д.н.з. НОМЕР_5 . Ці автомобілі рухались не швидко в напрямку м.Умань, наближаючись до повороту тримали дистанцію. Автомобіль Mercedes-Benz Sprinter виїхав на зустріч цим автомобілям, перетнув зустрічну смугу. Затім різко з`їхав на узбіччя, створивши цим аварійну ситуацію, адже для того щоб уникнути лобового зіткнення автомобіль SКODA OСTAVIA A-7 почав маневрувати та різко гальмувати. В результаті чого автомобіль FORD MONDEO, також намагаючись уникнути зіткнення натиснув на гальма. Проте, в даного автомобіля не було можливості уникнути зіткнення з моменту виявлення небезпеки та в результаті чого було допущено зіткнення із задньою частиною автомобіля SКODA OСTAVIA A-7. Водій Mercedes-Benz Sprinter після вказаної події залишався в автомобілі, ніяк не реагував на ситуацію, що склалась, не бажав спілкуватись з іншими учасниками ДТП, а також після зупинки на узбіччі зустрічної смуги від`їхав в зворотному напрямку, змінивши своє місце зупинки.
Всупереч позиці апелянта, зазначені докази в повній мірі підтверджують висновок суду про недотримання водієм ОСОБА_5 п. 12.1 ПДР, який не врахувавши обстановку на дорозі, внаслідок чого не зміг постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, що призвело до спричинення пошкодження транспортних засобів.
Таким чином, в діях ОСОБА_5 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Щодо оцінки показань свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_3 апеляційний суд відзначає, що вони зводяться до оцінки дій водіїв ОСОБА_1 і ОСОБА_6 , що потребує спеціальних пізнань, потребують проведення певних досліджень, зокрема, щодо наявності чи відсутності у водіїв технічної можливості уникнути ДТП.
Внаслідок чого апеляційний суд вважає показання цих свідків у зазначеній частині неналежним доказом.
Окремо слід зауважити, що сторона захисту не повідомляла про такі дані: відстань між автомобілем FORD MONDEO і автомобілем SКODA OСTAVIA A-7 в момент здійснення ним екстреного гальмування; швидкість руху автомобіля FORD MONDEO; відстань між автомобілем FORD MONDEO і автомобілем Mercedes-Benz Sprinter в момент здійснення ним зміну напрямку руху.
За таких обставин позиція сторони захисту, за відсутності необхідних вихідних даних, які б свідчили про відсутність у водія ОСОБА_1 технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів, доводи апелянта, зокрема, про вибір цим водієм безпечної швидкості, дотримання ним безпечної дистанції є безґрунтовними.
Серед іншого необхідно вказати, що водій автомобіля SКODA OСTAVIA A-7, котрий, виявивши небезпеки для руху у виді зміну напрямку руху автомобілем Mercedes-Benz Sprinter, негайно вжив заходів для зменшення швидкості, зупинивши транспортний засіб.
Утім таких дій не здійснив водій автомобіля FORD MONDEO ОСОБА_1 .
Разом з тим доводи апелянта про порушення водієм автомобіля Mercedes-Benz Sprinter, котре перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП та його наслідками, як на окрему підставу для скасування постанови та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 , не можуть бути розглянуті в межах цієї справи.
Наведені доводи захисника повинні бути предметом розгляду судом під час розгляду відповідного протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_6 .
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі щодо ОСОБА_5 відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Степанюка С.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Тальнівського районного суду Черкаської області від 02 грудня 2025 року – без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук