Справа № 161/7614/26 
Провадження № 3/161/2229/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області
Рудська С.М., за участю прокурора - Савчука І.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Старики Горохівського району Волинської області, громадянки України, з вищою освітою, розлученої, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягувалася, працюючої лікарем КП «ВОПЛ», яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 
за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , займаючи посаду лікаря-невропатолога психоневрологічної спеціалізованої медико-соціальної експертної комісії Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи, будучи відповідно до п. 2-17 Прикінцевих положень Розділу ХІІІ «Про запобігання корупції» особою, на яку поширюється дія цього Закону, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, після закінчення встановленого періоду подання (до 00.00 22.03.2025 року), 12.03.2026 року подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «при звільненні».
Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнала, суду пояснила, що вона дійсно подала декларацію «при звільненні» із запізненням – 12.03.2026 року. Вказане порушення було допущене нею у зв`язку з незнанням діючого законодавства.
Прокурор вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.
Суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме:
-протоколом № 186 від 31.03.2026 року про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складеним відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (а.с. 1-7);
-наказом Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи від 21.05.2018 року № 44/ос, з якого слідує, що ОСОБА_1 прийнята на посаду лікаря-невропатолога психоневрологічної спеціалізованої медико-соціальної експертної комісії Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи з 22.05.2018 року (а.с. 13);
-наказом ВОБМСЕ від 18.02.2025 року № 42/ос (а.с. 14), яким ОСОБА_1 звільнено з посади лікаря-невропатолога психоневрологічної спеціалізованої медико-соціальної експертної комісії Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи з 19.02.2025 року;
-витягом із офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції), з якого вбачається, що декларація (після звільнення) ОСОБА_1 опублікована у вказаному Реєстрі 12.03.2026 року о 12.39 (а.с. 29).
-копією декларації «при звільнені» ОСОБА_1 , поданої 12.03.2026 року о 12.39 ( а.с. 30-31);
-листом Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларації НАЗК № 47-07/102887 від 24.12.2025 року (а.с. 32-33), в якому наводяться періоди технічних несправностей та перебоїв в роботі ІТС Реєстр, які б завадили поданню документів до ІТС Реєстру за запитуваний період.
Як зазначено в положеннях ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією – це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.
Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.172-6 КУпАП, полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування «після звільнення». 
Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування «після звільнення».
П. 2-17 Прикінцевих положень Розділу ХІІІ «Про запобігання корупції» визначено, що голови та члени медико-соціальних експертиних комісій, особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням повноважень голови або члена медико-соціальної експертної комісії, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 згідно з наказом Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи від 21.05.2018 року № 44/ос була прийнята на посаду лікаря-невропатолога психоневрологічної спеціалізованої медико-соціальної експертної комісії Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи з 22.05.2018 року, тобто відповідно до п. 2-17 Прикінцевих положень Розділу ХІІІ «Про запобігання корупції», є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень за ст. 172-6 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_1 , як особа, на яку поширюється дія п. 2-17 Прикінцевих положень Розділу ХІІІ «Про запобігання корупції» повинна була в строк до 00.00 25.03.2025 року подати на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції електронну декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування «після звільнення».
Однак, як свідчить наявні у справі докази, декларація особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, подана ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції лише 12.03.2026 року.
Судом із матеріалів справи та з пояснень самої ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, встановлено, що поважних причин для неподання декларації у визначений законом строк, у неї не було.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 відповідно до п. 2-17 Прикінцевих положень Розділу ХІІІ «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в строк до 00.00 годин 25 березня 2025 року без поважних причин не подала електронну декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Оскільки одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, які несуть негативні наслідки, що можуть виявитися у підриві авторитету органів державної влади, то суд вважає неможливим застосування до ОСОБА_2 положення ст. 22 КУпАП.
Вирішуючи питання про міру адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд враховує обставини вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, відсутність будь-які обтяжуючих обставини, а тому вважає можливим накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., тобто застосувати мінімальне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Дана міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
На підставі ст. 40-1 КУпАП, Закону України “Про судовий збір” з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 665 грн. 60 коп. 
На підставі ч. 1 ст. 172-6 КУпАП., керуючись ст.ст. 40-1, 248, 249, 251, 268, 283-285 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Визнати винною  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 
Роз`яснити  ОСОБА_1 що у разі несплати штрафу протягом 15 днів в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Стягнути з   ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного 
суду Волинської області С.М. Рудська