ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/197/26
3/609/82/2026
16 березня 2026 року 

Суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В., розглянувши матеріали, які надійшли із СПД №2 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 , працюючого майстром лісу Кременецького лісового господарства ДП «Ліси України» РНОКПП НОМЕР_1 , -
за ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 19.02.2026р., о 09.16 год., в м. Шумськ по вул. Дубенський Шлях керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_2 під дією алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився за допомогою газоаналізатора алкотестер Драгер 6820 ARLK 0005. Результат позитивний 1,04 проміле. Тест 981. Водій із результатом згідний. Від поїздки в найближчий лікувальний заклад відмовився. Від керування відсторонений. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 19.02.2026р., о 09.15 год., в м. Шумськ по вул. Дубенський Шлях керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_2 будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами, постанова №35208063 від 21.02.2018р., чим порушив ст.15 Закону України «Про дорожній рух» - основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами. Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч.3 ст. 126 КУпАП, - керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Враховуючи, що по даним матеріалам про адміністративні правопорушення притягується до адміністративної відповідальності одна і та ж особа, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті, провадження у справах про адміністративні правопорушення № 609/197/26 (провадження №3/609/82/2026) та № 609/198/26 (провадження №3/609/83/26) щодо ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження.
ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі, вказав, що змушений був сісти за кермо транспортного засобу у зв`язку із сімейними обставинами. 
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши їх у відповідності до положень ст.252 КУпАП, приходить до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 р. передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно пункту 3 вказаної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до пункту 6 вказаної Інструкції - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби). Пунктом 7. передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (заклад охорони здоров`я).
Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Так, ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» визначає, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Судом встановлено, що водієм ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.9(А) ПДР України, а його винуватість у вчиненні правопорушень передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у їх взаємозв`язку, а саме:
- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №595637 від 19 лютого 2026 року, відповідно до яких гр. ОСОБА_1 19.02.2026р., о 09.16 год., в м. Шумськ по вул. Дубенський Шлях, 10 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_2 під дією алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився за допомогою газоаналізатора алкотестер Драгер 6820 ARLK 0005. Результат позитивний 1,04 проміле. Тест 981. Водій із результатом згідний. Від поїздки в найближчий лікувальний заклад відмовився. Від керування відсторонений;
- роздруківкою із газоаналізатора "Аlcotest 6820» – результат 1,04 проміле. ОСОБА_1 роздруківку підписав без зауважень;
- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки – газоаналізатор Alcotest 6820 № ARLK-0005. Чинне до 15.07.2026р.;
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6738961 від 28.02.2026р., згідно якої до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у розмірі 3400 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а саме за керування 19.02.2026р., о 09.12 год. транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії;
- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №595516 від 19 лютого 2026 року, відповідно до яких гр. ОСОБА_1 19.02.2026р., о 09.15 год., в м. Шумськ по вул. Дубенський шлях керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_2 будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами рішенням від 21.02.2018р. №35208063, чим порушив ст.15 Закону України «Про дорожній рух» - основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами;
- копією постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами серії ВП №35208063 від 21.02.2018р.;
- долученими до матеріалів справи відеозаписами із нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора патрульного автомобіля, записаними на DVD-R диск, з яких вбачається, що 19 лютого 2026 року, близько 09.15 год., працівниками поліції було зупинено транспортний засіб марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 . Під час спілкування із водієм даного транспортного засобу, працівниками поліції було встановлено, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння, тому водієві було запропоновано пройти тест на факт вживання алкоголю за допомогою приладу Drager. ОСОБА_1 бажав пройти огляд у найближчому медичному закладі, однак згодом погодився пройти огляд за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820» Згідно пройденого огляду за допомогою газоаналізатора встановлено результат продувки – 1,04 проміле. Водій ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, погодився із результатом огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820», відмовився пройти огляд у медичному закладі. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про дату та час розгляду адміністративних матеріалів в суді, що останній засвідчив своїм особистим підписом в протоколах про адміністративні правопорушення. 
Зазначені докази суд визнає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки вони містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі, та є такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених в матеріалах справи обставин адміністративного правопорушення не вбачається, оскільки вони є повними, послідовними та повністю узгоджуються між собою.
За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених: ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та ч.3 ст.126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Переконливих доводів, які б спростовували зазначений висновок суду і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.3 ст.126 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.
Суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
Відповідно до положень ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч.2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Враховуючи характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, які мають значну суспільну небезпеку, як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху, дані про особу останнього, його поведінку під час проходження огляду, ступінь вини, а також доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративних правопорушень, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.3 ст.126 КУпАП та застосувати щодо нього у відповідності з вимогами ст.36 КУпАП адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
В даному випадку більш серйозним правопорушенням з числа вчинених ОСОБА_1 є керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, яке передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
За наведеного, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП у разі, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області №609/465/24 від 15.04.2024р., ОСОБА_1 визнано винним за ч.2 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення із застосуванням ч.2 ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Вказана постанова суду, згідно даних ЄРСР, набрала законної сили 25.04.2024р. 
Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Таким чином, невідбута частина стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами станом на день судового розгляду складає 3 (три) роки 1 (один) місяць 9 (дев`ять) днів.
З огляду на викладене, до стягнення, застосованого до ОСОБА_1 даною постановою у виді позбавлення права керування транспортними засобами, слід приєднати невідбуту частину стягнення за постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області №609/465/24 від 15.04.2024р., яка набрала законної сили 25.04.2024р., за ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця 9 (дев`яти) днів позбавлення права керування транспортними засобами і призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за вчинені адміністративні правопорушення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць 9 (дев`ять) днів.
Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративні правопорушення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 122-4, 124, 130, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП, а саме 609/197/26 (провадження №3/609/82/2026) та № 609/198/26 (провадження №3/609/83/2026), в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам № 609/197/26 (провадження №3/609/82/2026).
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст.36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ч.3 ст.30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, застосованого до ОСОБА_1 даною постановою, приєднати невідбуту частину стягнення за постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області №609/465/24 (3/609/308/2024) від 15.04.2024р., яка набрала законної сили 25 квітня 2024 року, за ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця 9 (дев`яти) днів позбавлення права керування транспортним засобом, і призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць 9 (дев`ять) днів.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок. 
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.
Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний штраф в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя:	  	М.  В.  Харлан