Справа № 357/21661/25
Провадження № 2/357/207/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
( ЗАОЧНЕ )

02 березня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Ярмола О. Я. ,
при секретарі - Вдовика А. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 у м.Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2025 року адвокат Любченко О.І., який діє від імені позивача ОСОБА_1 , звернувся через систему «Електронний суд» до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить суд розірвати договір купівлі-продажу бездротових навушників AppleAirPods 4 with Active Noise Cancellation (MXP93), який укладений 02.12.2025 між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 200,00 грн сплачених за товар коштів, 156,00 грн - відшкодування витрат на пересилання товару, а всього - 5 356,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.12.2025 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 через інтернет-магазин https://myapple.in.ua було укладено договір купівлі-продажу бездротових навушників AppleAirPods 4 with Active Noise Cancellation (MXP93), вартістю 5 200,00 грн. Грошові кошти за придбаний товар заявник перерахував згідно квитанції № XEE2-PTC9-0H54-A16A на рахунок НОМЕР_1 , відкритий ФОП ОСОБА_2 . Придбаний товар був відправлений відповідачкою та отриманий позивачем 03.12.2025 у оператора поштового зв`язку «Нова Пошта» (послуги з доставки за товарно-транспортною накладною 20451310456424 були оплачені позивачем в сумі 156 грн згідно квитанції 10HX-M5E2-652T-616K від 03.12.2025). Зазначені навушники були призначені для подарунка дитині заявника до дня Святого Миколая, однак, після трьох днів використання навушників було виявлено, що вони, мають дефект (самовільне розряджання футляра), що унеможливлює їх використання за призначенням, та є контрафактними. Позивач намагався домовитися про повернення товару, однак телефони, зазначені на сайті інтернет-магазину https://my-apple.in.ua, за якими необхідно узгоджувати повернення товару, виявились неактивними; електронний лист не було доставлено, оскільки адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (зазначена на сайті) «не знайдено або на неї не приймається пошта»; представник продавця, який оформлював замовлення та повідомляв платіжні реквізити, повідомлення позивача у месенджері Viber про намір повернути товар проігнорував. Позивач зазначає, що має безумовне право на розірвання договору, укладеного на відстані, протягом 14 днів від моменту отримання ним товару та право на повернення сплачених за товар коштів у зв`язку із таким розірванням. Однак, через недоступність визначених відповідачем засобів зв`язку реалізувати таке своє право позивач не зміг, а тому звернувся до суду із вказаним позовом.
Ухвалою судді від 31.12.2025 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 07.01.2026 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначив справу до розгляду.
Позивач у судове засідання не з`явився, 30.01.2026, 13.02.2026 представник позивача Любченко О.І. через систему «Електронний суд» подавав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, заяву підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, жодних клопотань, відзиву чи заперечень до суду не подала та відповідно до положень ч.6 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлена належно про розгляд справи.
На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи.
Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 02.12.2025 ОСОБА_1 здійснив замовлення бездротових навушників AppleAirPods 4 with Active Noise Cancellation (MXP93) на сайті my-apple.in.ua.
Відповідно до платіжної інструкції № ХЕЕ2-РТС9-0Н54-А16А від 02.12.2025 ОСОБА_1 сплатив за товар (AirPods MXP93) на користь ФОП ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 5 200,00 грн (а.с. 25).
Відповідно до поштової накладної 20451310456424 ФОП ОСОБА_2 02.12.2025 відправила позивачу навушники AppleAirPods 4 with Active Noise Cancellation MXP (а.с. 19).
Також до позову долучено квитанцію про оплату послуг поштового переказу NovaPay на суму 156,00 грн, що стверджується квитанцією № 10НХ-М5Е2-652Т-616К від 03.12.2025 (а.с. 26).
Згідно з гарантійним талоном № 55931 від 02.12.2025 про придбання навушників (а.с. 20), покупець має право повернути товар, зокрема повернути товар належної якості у магазині my-apple.in.ua попередньо узгодивши таку можливість по телефону гарячої лінії, вказаному на сайті та відправивши Новою поштою відправнику. У випадку пред`явлення споживачем вимог щодо здійснення обміну товару на аналогічний або повернення коштів, у зв`язку із тим, що у придбаному товарі протягом 14 днів з дня покупки з`явився недолік - такий товар відповідно до ст. 8 ЗУ «про захист прав споживачів», а також Умов Угоди користувача, яка розміщена за посиланням my-apple.in.ua передається до уповноваженого сервісного центру виробника для безкоштовного усунення недоліку, за умови дотримання споживачем правил експлуатації товару.
Встановлено, що 09.12.2025 ОСОБА_1 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 направив листа з проханням повернути товар та описом недоліків отриманого товару (а.с. 24). Також, з аналогічними листами позивач звертався через месенджер Viber, по номеру телефону, за яким надавались реквізити для оплати товару - навушників (а.с. 18).
Задовольняючи позовну заяву, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно статті 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його.
Частиною третьою статті 698 ЦК України передбачено, що до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію (частина перша статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» Інтернет-магазин являє собою засіб для реалізації товару, роботи або послуги шляхом укладання електронного правочину з покупцями, замовниками.
Пунктом 22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Права та обов`язки споживачів визначені ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).
Права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості визначені ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів»
Положеннями абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.
Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.
Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.
При цьому, згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції.
Відповідно до визначення термінів у ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» недолік - це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно_правових актів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).
Пунктом 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.
Частиною 5 статті 8 Закону передбачено, що продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. При пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк (ч.9 ст.8 Закону).
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром, або відтворений на дисплеї програмного реєстратора розрахункових операцій (дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій) QR-код, що дає змогу споживачеві здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому містяться, або надісланий електронний розрахунковий документ на наданий споживачем абонентський номер чи адресу електронної пошти. Перелік товарів, що не підлягають обміну (поверненню) з підстав, зазначених у цій статті, затверджується Кабінетом Міністрів України. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов`язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару. При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.
З матеріалів справи вбачається, що позивач намагався зв`язатись з продавцем, з метою повернення товару неналежної якості, однак, жоден із засобів зв`язку не виявився активним, та позивачу не було надано відповіді.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідачем не подано відзив на позовну заяву, не спростовано позицію позивача.
Окрім того, судом враховано, що хоча інтернет-замовлення на купівлю навушників було здійснено на сайті my-apple.in.ua, однак грошові кошти за придбання товару було перераховано на реквізити ФОП ОСОБА_2 , а також відправлення товару було здійснено саме ФОП ОСОБА_2 , а тому належним відповідачем по справі є саме ФОП ОСОБА_2 .
Враховуючи наведене вище, беручи до уваги те, що позивач на виконання умов договору купівлі-продажу товару сплатив відповідачу 5 200 грн., та позбавлений можливості його повернути, внаслідок ігнорування продавцем запитів на повернення товару, суд вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги в частині розірвання договору купівлі-продажу, а також стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 5200 грн. та 156,00 грн витрат на пересилання товару.
Позивач ставить вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частинами 2, 3 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст.137 ЦПК України).
За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду копію ордеру серії ВІ № 1356316, копію додатку № 5 до угоди (договору) про надання правничої допомоги № 16/02/2023, копію рахунку-фактури № 7 від 11.12.2025.
Відповідно до пункту 2 додатку № 5 до угоди (договору) про надання правничої допомоги № 16/02/2023, розмір гонорару за підготовку позовної заяви, заяви про забезпечення позову та процесуальне представництво в суді першої інстанції - 5000,00 грн.
Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 року у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Визначаючи розмір суми наданої правничої допомоги, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію даної справи, яка є малозначною та розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, а також, враховуючи витрачений час та обсяг виконаних робіт, засади розумності, виваженості та справедливості, враховуючи, що ціна позову по справі становить 5356,00 грн, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим, з огляду на категорію та складність цієї справи.
Оскільки позивач, як споживач, звільнений від сплати судового збору на підставі частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд на підставі ст. 141 ЦПК України вбачає підстави для стягнення з відповідача в дохід держави судового збору.
Враховуючи, що позов було подано до суду у 2025 році через систему «Електронний суд», то судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача становить 968,96 грн. (1211,20 грн * 0,8).
Керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 81, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.
Розірвати договір купівлі-продажу бездротових навушників AppleAirPods 4 with Active Noise Cancellation (MXP93), який укладений 02.12.2025 між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) грошові кошти у сумі 5 356,00 грн (п`ять тисяч триста п`ятдесят шість гривень) та витрати на правову допомогу у сумі 2 500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень).
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.
Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

З урахуванням норми ч. 5 ст. 268 ЦПК України, повний текст рішення складено 02 березня 2026 року. 
Суддя    	О. Я. Ярмола