Справа 688/1836/26 
№ 3/688/443/26 

Постанова
Іменем України
24 квітня 2026 року м. Шепетівка 

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., з участю секретаря судового засідання Міськової І.Г., особи, відносно якої ставиться питання про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Левківка Старостянтинівського району Хмельницької області, громадянина України, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , оператора відділення управління батареї перехоплювачів безпілотних літальних апаратів військової частини НОМЕР_2 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 15 березня 2000 року Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області),
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
Згідно протоколу про адмінстративне правопорушення серії А3730 №16 від 19 квітня 2026 року, 18 квітня 2026 року близько 12 год 10 хв військовослужбовець за мобілізацією оператор відділення управління батареї перехоплювачів безпілотних літальних апаратів військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Також в протоколі серії А3730 №16 від 19 квітня 2026 року зазначено, що для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння затриманого під супроводом посадової особи головного сержанта військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 о 12 год 30 хв ОСОБА_1 направлено до медичного пункту військової частини НОМЕР_1 . У результаті огляду та стан сп`яніння встановлено, що солдат ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння. Акт №37 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів стосовно ОСОБА_1 від 18.04.2026 – відмовився від освідування. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст.172-20 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не визнав та суду пояснив, що в стані алкогольного сп`яніння 18.04.2026 не перебував, знаходився в збудженому стані та кричав через упереджене ставлення до нього посадових осіб військової частини, від огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся. Після проведеного огляду в медичній частині військової частини наполягав на його проходженні в медичному закладі, однак відповідне направлення йому не видавалось та огляд у закладі охорони здоров`я не провели, а тому просив провадження в справі закрити. 
Допитані в судовому свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що 18.04.2026 в їх присутності в медичній частині військової частини ОСОБА_1 вказував, що алкоголь не вживав, а вживав ліки, поводив себе агресивно, кричав, однак від огляду не відмовлявся, продував прилад Алкофор, спроби виявились не вдалими, результату не показали, а у акті огляду медпрацівником було зазначено, що він від огляду відмовився. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що справа підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП з огляду на таке.
Відповідно до ст.ст.245, 251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.
У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.
Як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України» від 08.07.2010 року, суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції.
В силу імперативного припису, викладеного у п. «а» ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Застосувавши до цієї справи принципи кримінального провадження суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення не може ґрунтуватись на припущеннях, приймається у разі доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а усі сумніви, які виникають у ході провадження у справі тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною третьою статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Частиною першою ст. 172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до ч.ч. 1,2, 4-7, 9 ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.
Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Процедура направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та проведення огляду визначені Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим Постановою КМУ від 12 січня 2024 р. № 32 (далі Порядок).
Відповідно до п. 5 Порядку огляд проводиться: уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність; лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку.
Згідно п. 7 Порядку результати огляду, проведеного уповноваженою посадовою особою, зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до п. 8 Порядку військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
На підтвердження, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії А3730 №16 від 19 квітня 2026 року обвинувачення долучено письмові докази: витяг з наказу № 296 від 21.10.2025, копія наказу командира військової частини НОМЕР_1 №1382 від 25.12.2025; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів №37 від 18.04.2026.
Так, згідно витягу з наказу № 296 від 21.10.2025 солдат ОСОБА_1 , призначений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 14.10.2025 №97-РС на посаду водія-стрільця відділення охорони 1194 взводу охорони військової частини НОМЕР_2 з 21.10.2025 справи та посаду оператора відділення управління батареї перехоплювачів безпілотних літальних апаратів військової частини НОМЕР_2 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №1382 від 25.12.2025 призначено уповноважених осіб військової частини НОМЕР_1 здійснювати огляд військовослужбовців та стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння з використанням технічних засобів та тестів та визначено, що в разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису під час медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, забезпечується присутність двох свідків.
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів № 37 від 18.04.2026 вбачається, що ОСОБА_5 в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , від освідування за допомогою спеціального технічного приладу «Алкофор» відмовився.
Відповідно до положень ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Вважаю, що матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у ч. 3 ст.172-20 КУпАП, а викладене у протоколі обвинувачення не відповідає диспозиції вказаної норми, не містить даних щодо появи ОСОБА_1 на території військової частини або виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, ознак такого стану та посилань на те, що вказане правопорушення вчинено ним в умовах особливого періоду.
Огляд військовослужбовця ОСОБА_1 на місці події у військовій частині з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису уповноваженою особою не здійснювався, а проводився в присутності двох свідків, які в судовому засіданні ствердили про те, що ОСОБА_1 від огляду не відмовлявся, що суперечить складеному та долученому до протоколу акту огляду. В той же час, після незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду в військовій частині, останній наполягав на проходженні огляду в лікарні, однак доказів того, що останній був направлений до закладу охорони здоров`я не долучено, як і доказів на спростування встановлених судом обставин. Таким чином огляд ОСОБА_1 не проведено у встановленому законом порядку.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Приписами ст. 129 Конституції України задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.
Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог КУпАП. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в судовому процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Згідно практики Європейського Суду з прав людини, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.
Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів, а згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року в справі № 177/525/17(2-а/177/23/17) вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Сам факт визнання особою вини не може бути достатнім доказом вини особи за відсутності інших належних доказів.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, дійшла висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом сукупністю належних та допустимих доказів, а тому адміністративне провадження щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 172-20, 245, 247, 265, 280, 284, 287, 294 КУпАП, суддя -
постановив:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя:    Світлана КОЗАЧУК