Справа №534/1957/21
Провадження №2/534/1187/25

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
07 квітня 2026 року м. Горішні Плавні
Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області
в складі суду: головуючого судді Морозова В.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Костюченко О.А.,
представника відповідача – адвоката Олійник Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості,
У С Т А Н О В И В:
04.11.2021 позивач КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_3 заборгованість за теплову енергію та гарячу воду в сумі 63 033 грн 57 коп. та судові витрати у сумі 2 270 грн.
Позивач, посилаючись на вимоги законодавства обґрунтовував позов тим, що комунальне виробниче підприємство «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» надає послуги з гарячої води та теплопостачання на умовах, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року.
Позивач надавав комунальні послуги у вигляді централізованого постачання гарячої води, централізованого опалення, у зв`язку з чим належним чином виконав свої зобов`язання. В свою чергу боржники не виконують свої зобов`язання щодо сплати послуг з теплопостачання та гарячої води, які надавалися в їх житло, за затвердженими установленому порядку тарифами.
Договір про надання послуг з споживачами укладався 18.07.2002 року, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини.
Відповідачі користуються послугами централізованого опалення, оскільки квартира АДРЕСА_1 приєднана до системи централізованого опалення, тому у відповідності до ст. 1 Закону України «Про комунальні послуги» є споживачем послуг, які їм надавалися.
Оплата за спожиту теплову енергію відповідачам нараховується щомісяця, згідно показань комерційного обліку, який встановлено на будинку АДРЕСА_2 в пропорційному відношенні до площі житла відповідачів. Оплата за гарячу воду нараховується за нормою 3,334 м3 на одну особу.
Відповідачі послуги з централізованого опалення та гарячої води отримували в повному обсязі, але сплачували за них невчасно та не в повному обсязі в зв`язку з чим станом на жовтень 2021 року заборгованість з надання послуг централізованого опалення та гарячої води становить 56631,75 грн.
Вся сума боргу (основний борг +3% річних + сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляції) становить 63033.57 грн.
Несплата боржниками заборгованості заважає господарській діяльності заявника, не дає можливості своєчасно провести розрахунки за спожитий на виробництво теплової енергії природний газ та електроенергію з енергопостачальними організаціями.
Заочним Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 23.08.2022 року – позов задоволено, стягнуто солідарно з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» заборгованість за теплову енергію в сумі 63 033 (шістдесят три тисячі тридцять три) грн 57 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» судові витрати, які складають з судового збору в сумі 2270 грн. 
Представником відповідача ОСОБА_2 – адвокатом Олійник Л.М. подано заяву про скасування заочного рішення, яку ухвалою Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області задоволено заочне рішення у справі № 534/1957/21 за позовом Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості скасовано, призначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
По суті позовних вимог представник відповідача заперечив, позов не визнав, надав пояснення.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, дійшов наступних висновків про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з недоведеністю позивачем належними, допустимими доказами позовних вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
За ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Частина 3 статті 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтями 77-80 ЦПК України регламентовано вимоги щодо належності, допустимості, достовірності, достатності доказів.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Стаття 89 ЦПК України визначає процесуальний порядок надання оцінки доказів судом.
Так, за ч. 1 цієї статті ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до частини 2 вказаної статті ЦПК жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3 ст. 89 ЦПК України).
У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави суд виносить рішення на користь тієї сторони, сукупність доказів якої є більш переконливою порівняно з сукупністю доказів іншої сторони (ч. 4 ст. 89 ЦПК України).
Суд погоджується з твердженнями представника відповідача, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09.09.1997 року, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1 у розмірі 1/5 частки, ОСОБА_2 у розмірі 1/5 частки, ОСОБА_3 у розмірі 1/5 частки, ОСОБА_4 у розмірі 1/5 частки та ОСОБА_5 у розмірі 1/5 частки на праві спільної часткової власності, що підтверджується копією свідоцтва.
Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком (частина третя статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII).
З викладеного вище випливає, що позивачем при поданні позовної заяви як відповідач мала бути залучена співвласниця квартири ОСОБА_5 , якій належить 1/5 частки на праві спільної часткової власності.
Суд не погоджується з позовними вимогами про стягнення 3 % річних від простроченої суми та інфляційних втрат, які нарахував позивач посилаючись на ст. 625 ЦК України, оскільки позивачем подано рахунок інфляційних втрат та 3% річних від суми заборгованості за період 01.10.2018-01.10.2021 за несвоєчасну оплату спожитої теплової енергії згідно статті 625 Цивільного кодексу України від 11.10.2021 року є задвоєним, а тому правильність наданих розрахунків трьох відсотків річних та індексу інфляції викликає розумний сумнів.
За ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 903 ЦК України у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.
У довгостроковому договорі про надання послуг населенню з теплопостачання (а.с. 10, т. 1) не визначено істотних умов, а саме у Розділі 7 щодо порядку розрахунків про вартість послуг, формули, взятої як величиною розрахунку тощо, тобто плати за надання послуг.
Договір підписаний, укладений лише з ОСОБА_1 , тому інші відповідачі по справі є неналежними відповідачами.
Представником позивача не доведено і не спростовано заперечення представника відповідача.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -
У Х В А Л И В :
У задоволені позову Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості – відмовити.
Судові витрати покласти на позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування позивача: Комунальне виробниче підприємство «Теплоенерго» м. Горішні Плавні», ЄДРПОУ 13940851, юридична адреса: 39801, Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Молодіжна, 8.

Відомості, які суд не оголошує щодо учасників справи при проголошенні рішення суду:

Повне ім`я відповідача1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомо, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

Повне ім`я відповідача2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

Повне ім`я відповідача3: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП не відомо, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

Повне ім`я відповідача4: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП не відомо, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ

Повний текст рішення виготовлено 10.04.2026.