Справа № 159/8895/25
Провадження № 2-а/159/18/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
45008, м. Ковель, вул. Незалежності, 15, тел.: (03352) 5-90-66, 
e-mail:inbox@kv.vl.court.gov.ua, веб-адреса: http://court.gov.ua/sud0306/
______________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року	м.Ковель	

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі
головуючого судді - Смалюха Р.Я.,
за участю:
секретаря судового засідання -    Клевецької О.М.,
позивача -       не з`явився,
відповідач -       не з`явився,
третьої особи -      не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
У грудні 2025 ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17.11.2025 у ІНФОРМАЦІЯ_3 відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, на якій позивач присутній не був. Зазначає, що він не міг прибути на 17.11.2024 на 14.30 год, оскільки не був належним чином оповіщений. 17.11.2025 прийнято постанову № 5676/25 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і наклав стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн (далі – оскаржувана постанова).
Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, просить постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №5676/25 від 17.11.2025 - скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП закрити.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
ІНФОРМАЦІЯ_5 подав пояснення на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечив, просив у їх задоволенні відмовити. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що позивач є військовозобов`язаним, а тому повинен з`являтися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у визначений в повісті строк та місце. 
13.02.2025 позивачу, відповідно до пп. 2 п. 41 Порядку поштою було надіслано повістку, яка зобов`язувала його з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_6 на 14.00 год 23.02.2025. Вказана повістка повернулася без вручення, підстава повернення – «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже, відповідно до вимог зазначеного Порядку позивач вважається таким, що оповіщений належним чином.
Керуючись статтями 235, 251 КУпАП, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указами Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 №65/2022 від 24.02.2022, п. 28, 30, 34, 41 Порядку вважає оскаржувану постанову законною, а позовні вимоги безпідставними.

15.12.2025 ухвалою суд залишив без руху вказану вище позовну заяву, надав позивачу строк на усунення недоліків, які позивач усунув у встановлений судом строк.
23.12.2025 ухвалою суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), витребував у відповідача докази, справу призначив до судового розгляду на 23.01.2026.
26.12.2025 представник ІНФОРМАЦІЯ_7 подав суду, за допомогою системи «Електронний суд», клопотання про залучення співвідповідача.
23.01.2026 ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача, залучив до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_2 , витребував у третьої особи письмові докази, відклав судове засідання на 13.02.2026.
06.02.2026 представник ІНФОРМАЦІЯ_6 подав суду, за допомогою системи «Електронний суд», пояснення на позовну заяву та витребувані судом докази.
Позивач у судове засідання 13.02.2026 не з`явився.
Відповідач у судове засідання не з`явився.
Представник третьої особи у судове засідання 13.02.2026 не з`явився, у поясненні на позов просив справу слухати за його відсутності.
13.02.2026 суд відклав судове засідання на 02.03.2026.
26.02.2026 до суду надійшли додаткові пояснення позивача.
2.03.2026 у судове засідання учасники справи не прибули, про час дату і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, однак не з`явилися, суд вважає з можливе розглянути справу по суті за відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи суд встановив такі обставини.
Копією паспорта громадянина України НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_1 є громадянином України, народився ІНФОРМАЦІЯ_8 .
З копії військово-облікового документа позивача з додатку Резерв+ видно, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 (Любомль) в категорії військовозобов`язаних, зазначені адреса проживання та номер телефону, зазначена інформація про порушення правил військового обліку – неприбуття за повісткою, дата початку – 05.03.2025.
04.11.2025 старший офіцер ІНФОРМАЦІЯ_9 склав на ОСОБА_1 протокол №5676/25 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідно до якого під час дії особливого періоду було надіслано повістку поштовим зв`язком військовозобов`язаному ОСОБА_1 , відповідно до пп. 2 п. 41 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року та на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», від 01.05.2023 № 255/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 05.02.2024 року № 50/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 23.07.2024 року № 469/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», про необхідність прибуття на 14.00 год 23.02.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_6 для уточнення даних, проходження медичного огляду і подальшого можливого призову на військову службу по мобілізації в особливий період. Днем отримання (такого поштового відправлення) повістки військовозобов`язаним ОСОБА_1 підтверджується інформацією від поштового оператора. ОСОБА_1 , будучи належним чином оповіщеним, не прибув у визначений час та дату до ІНФОРМАЦІЯ_6 , чим порушив абз. 7 ч. 1 ст. 22 «Закону України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Розгляд справи призначений на 14.30 год 17.11.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 . Позивачу роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, у протоколі зазначено, що позивач відмовився від підпису в протоколі у присутності двох свідків. Зауважень до протоколу позивач у ньому не зазначив.
17.11.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_6 прийняв постанову №5676/25, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП і наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Постанова обґрунтована тим, що під час дії особливого періоду було надіслано повістку поштовим зв`язком військовозобов`язаному ОСОБА_1 , відповідно до пп. 2 п. 41 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року та на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», від 01.05.2023 № 255/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 05.02.2024 року № 50/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 23.07.2024 року № 469/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», про необхідність прибуття на 14.00 год 23.02.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_6 для уточнення даних, проходження медичного огляду і подальшого можливого призову на військову службу по мобілізації в особливий період. Днем отримання (такого поштового відправлення) повістки військовозобов`язаним ОСОБА_1 підтверджується інформацією від поштового оператора. ОСОБА_1 , будучи належним чином оповіщеним, не прибув у визначений час та дату до ІНФОРМАЦІЯ_6 , чим порушив абз. 7 ч. 1 ст. 22 «Закону України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
З копії повістки №2446320 від 13.02.2025 видно, що вона виписана на ім`я позивача про необхідність його прибуття для уточнення даних. У повістці зазначена адреса позивача, яку позивач вказав у позовній заяві, як адресу за якою він знаходиться. Відповідно до повістки позивач повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_6 23.02.2025 на 14.00 год. На повістці є QR-код для перевірки чинності повістки. У повістці зазначено прізвище ім`я по батькові посадової особи, яка підписала повістку. Зазначено, які документи повинен взяти з собою військовозобов`язаний, а також вказані наслідки неприбуття за повісткою та поважні причини неприбуття.
Описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення 0610230410960, та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 0610230410960, копією конверта поштового відправлення 0610230410960, підтверджується відправка 13.02.2025 позивачу повістки №2446320 від 13.02.2025 листом 0610230410960 та повернення його без вручення - причина повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Також на конверті міститься запис «ф-22 залишила 22.02.2025».
Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2024, затвердженого Законом України № 2105-IX від 03.03.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України оголошено та проводиться загальна мобілізація, яка неодноразово продовжувалась, зокрема указами № 272/2024 від 06.05.2024, № 470/2024 від 23.07.2024, востаннє на 90 діб Указом Президента України №27/2025 від 14.01.2025 затвердженого Законом України № 4221-IX від 15.01.2025.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2024, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, востаннє на 90 діб Указом Президента України № 26/2025 від 14.01.2025 затвердженого Законом України № 4220-IX від 15.01.2025.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Отже, з 24.02.2022 по сьогодні в Україні безперервно діє особливий період.

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник з приводу рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період, є адміністративним правопорушенням, яке тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Зазначена норма КУпАП є бланкетною. Тому, для того щоб настала відповідальність за нею, необхідно встановити які конкретно діяння вчинила особа та які конкретні положення закону про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вони порушують, а також чи винувата особа у їх вчиненні. Диспозиція цієї норми не передбачає обов`язкову наявність умислу, а тому таке порушення може бути вчинене і з необережності.
Лише підтвердження усіх зазначених вище обставин може мати наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. (ст. 235 КУпАП).
У п. 12 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою КМУ №154 від 23.02.2022 (далі – Положення про ТЦК та СП), зазначені повноваження керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки, серед яких, зокрема, розгляд справ про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 КУпАП, і накладення адміністративних стягнень.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя. Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням (п. 7 Положення про ТЦК та СП).
Згідно з п. 1 Положення про ТЦК та СП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
У п. 9 Положення про ТЦК та СП визначені завдання покладені на територіальні центр комплектування та соціальної підтримки.
Отже законодавець не розділяє територіальні центри комплектування та соціальної підтримки під час здійснення ними повноважень визначених у п. 9 зазначеного вище положення на тих які мають статус юридичної особи і на тих, які цього статусу не мають; право керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 235 КУпАП, прямо передбачено п. 12 Положення про ТЦК та СП.
А тому, притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП входить до повноважень начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Крім того, в абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Отже, у громадян України, у тому числі у військовозобов`язаних, яким є позивач, існує обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.
Невиконання цього обов`язку без поважних причин буде порушенням абз. 1 ч. 1 ст. 22, та абз. 7. ч. 3 ст. 33 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та становитиме склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач, будучи належним чином оповіщеним, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 23.02.2025 на 14.00 год, порушив абз. 7 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк).
Отже, суд дійшов висновку, що відповідач в оскаржуваній постанові вірно вказав нормативно-правовий акт, номер статті, та абзац, яким передбачено обов`язок позивача з`явитись за повісткою. Процитував суть цього обов`язку - «у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк», однак допустив неточність у номері частини цієї статті, зазначивши про порушення абз. 7 ч. 1 (у ч. 1 відсутній 7 абзац), хоча процитована ним норма міститься у абз. 7 ч. 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Аналіз наведених правових норм та обставин справи дають підстави для висновку, що зазначення в оскаржуваній постанові неправильного номера частини статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не скасовує обов`язку з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце визначені в повістці, що зазначений у ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та є опискою.
Аналогічна за суттю правова позиція щодо неточностей відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка висловлена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17 (провадження №К/9901/17897/18) та постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі №459/1801/17 (адміністративне провадження №К/9901/21710/18).

Порядок перевірки військово-облікових документів та вручення військовозобов`язаним повісток в особливий період регулюється «Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», який затверджений постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 (далі – Порядок).
Відповідно до пунктів 38 Порядку у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, на пунктах пропуску (блок-постах), пунктах пропуску через державний кордон України резервісти та військовозобов`язані можуть бути оповіщені: представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки; групами оповіщення, до складу яких можуть включатися представники районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та поліцейські.
У районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки резервістам та військовозобов`язаним повістка вручається військовослужбовцями або працівниками таких центрів (п. 39 Порядку).
Під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським (п. 40 Порядку). 
У п. 41 Порядку зазначено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Перевірка чинності повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, проводиться шляхом зчитування QR-коду за допомогою технічних засобів, які дають змогу відтворити відомості, зазначені у повістці, у тому числі засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням мобільного додатка. Повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (у тому числі роздруковані), та повістки, оформлені на бланку, мають однакову юридичну силу (п. 41-1, 41-2 Порядку).
Отже, зазначеним Порядком врегульований порядок оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до вимог якого у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання (за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку) особи вважається днем отримання такого поштового відправлення (повістки).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:
1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка;
2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку;
3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
4) місце, день і час явки за викликом;
5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку;
6) реєстраційний номер повістки;
7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.
Надана відповідачем копія повістки №2446320 від 13.02.2025 відповідає формі електронної повістки, встановленій у додатку №1 до Порядку, містить всі необхідні реквізити, зазначені у ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У п. 34 Порядку зазначено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.
Копією повістки №2446320 від 13.02.2025 та копіями конверта, повідомлення, опису вкладення щодо поштового відправлення 0610230410960 засвідчується, що вказана повістка була надіслана 13.02.2025, тобто упродовж 48 годин після її підписання керівником (13.02.2025). День прибуття за повісткою становив не менше десяти діб після її направлення.
А тому суд дійшов висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_5 дотримав строків зазначених у п. 34 Порядку, щодо надсилання повістки та визначення строку прибуття за нею.

Описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення 0610230410960, та рекомендованим повідомленням про вручення цього поштового відправлення, копією його конверта, підтверджується відправка позивачу повістки №2446320 від 13.02.2025 на адресу, АДРЕСА_3 , яка співпадає з адресою за якою зареєстрований позивач.
На зазначеному поштовому повідомленні міститься дата проставлення відмітки про причину повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою» - 05.03.2025.
Водночас на конверті у якому надсилалася повістка міститься запис «ф-22 залишила 22.02.2025».
Відповідно до п.5.1 Порядку пересилання відправлень «Укрпошта Стандарт», який розміщений на сайті АТ «Укрпошта» в мережі Інтернет https://www.ukrposhta.ua/doc/ukrposhta-standart/poriadok-peresylannia-vidpravlen-ukrposhta-standart-01-2021.pdf , у разі відсутності у відправника мобільного номеру телефону адресата, інформування адресата відбувається шляхом вкладання повідомлення ф.22 до абонентської поштової скриньки.
Отже, суд дійшов висновку, що листоноша намагалася доставити лист з повісткою позивачу 22.02.2025, та здійснила інформування позивача про надходження цього листа 22.02.2025.
Відтак, суд дійшов висновку, що саме 22.02.2025 позивачу повинно було стати відомо про прибуття на поштове відділення зазначеного вище відправлення і він міг його отримати у зазначену дату.
На переконання суду військовозобов`язаний, вказавши адресу місця проживання під час уточнення облікових даних, повинен отримувати направлені йому на цю поштову адресу повідомлення. Відмова від отримання чи не вжиття заходів для отримання надісланих на цю адресу повідомлень, у тому числі повісток, не може вважатися добросовісною поведінко.
Необхідність оперативного оповіщення військовозобов`язаних, та виконання ними свого військового обов`язку, є особливо важливою та нагальною під час особливого періоду в умовах повномасштабної збройної агресії РФ проти України та відповідає інтересам усього суспільства.
Отже, суд дійшов висновку, що позивач був повідомлений про надходження йому рекомендованим листом повістки 22.02.2025 про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 23.02.2025 на 14.00 год; рекомендований лист з повісткою повернувся без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Доказів того, що позивач прибув за повісткою у матеріалах відсутні, а тому суд дійшов висновку, що позивач порушив вимоги абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і у його бездіяльності наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, за якою він притягнутий до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою.

Водночас, відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Відповідно до копії витягу з Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», ІНФОРМАЦІЯ_6 05.03.2025 звернувся до поліції для належного реагування з повідомленням про те, що ОСОБА_1 не прибув вчасно за повісткою.
Отже, суд дійшов висновку, що днем виявлення правопорушення є день коли ІНФОРМАЦІЯ_6 звернувся з відповідним зверненням до органів національної поліції – 05.03.2025.
Суд не погоджується із позицією третьої особи, що днем виявлення правопорушення є день складання протоколу про адміністративне правопорушення, адже така позиція спростовується зазначеною вище інформацією з реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» та відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_10 . 
Натомість день складання протоколу про адміністративне правопорушення є днем виявлення особи, яка його вчинила, а не днем виявлення самого правопорушення, і такі дати можуть не збігатися.
Отже, встановлений ч. 7 ст. 38 КУпАП тримісячний строк на притягнення позивача до адміністративної відповідальності закінчився 05.06.2025.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Отже, оскаржувана постанова від 17.11.2025 прийнята поза межами тримісячного строку визначеного ч. 7 ст. 38 КУпАП, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Виходячи з мотивів наведених вище, суд вважає, що оскаржувана постанова прийнята не на підставі вимог закону, що є порушенням ст. 19 Конституції України.

Відповідно до ч. 6 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку,застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є протиправною, а тому позовні вимоги слід задовольнити повністю. Постанову про адміністративне правопорушення №5676/25 від 17.11.2025 належить скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
На підставі викладеного, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 665,60 грн необхідно стягнути в його користь з відповідача.
Керуючись статтями 242-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №5676/25 від 17.11.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Повне найменування сторін та інших учасників процесу:Позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 );Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_11 ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 );Третя особа — ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 ).
Повне судове рішення складено 02.03.2026.

Суддя        Р.Я.Смалюх