ОЛЕКСАНДРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ
м. Запоріжжя

Іменем України
ПОСТАНОВА
22 квітня 2026 року	Справа № 331/3386/26 Провадження № 3/331/1126/2026	

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Губанов Р.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 21.04.2026 з Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері Східного регіону, за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , капітана, командира 15 штурмової роти 5 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:
11.04.2026 капітан ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , займаючи посаду командира 15 штурмової роти НОМЕР_3 штурмового батальйону, наділений організаційно-розпорядчими функціями та будучи військовою службовою особою, вчинив недбале ставлення до військової служби, в умовах особливого періоду, що виразилось у неналежному контролі за підлеглим особовим складом.
ОСОБА_1 , будучи зобов`язаним організувати належний контроль за підлеглими військовослужбовцями, не забезпечив призначення відповідальної особи за місцем дислокації, не організував перевірку дотримання військової дисципліни та фактично допустив відсутність будь-якого контролю за поведінкою особового складу.
Унаслідок такої бездіяльності були створені умови безконтрольності, за яких військовослужбовець ОСОБА_2 мав можливість безперешкодно вживати алкогольні напої, перебувати у стані сп`яніння та вступити у конфлікт із іншим військовослужбовцем, що в подальшому призвело до вчинення насильницьких дій із застосуванням ножа.
Таким чином, капітан ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, в порушення положень ст. ст. 9, 11, 16, 58, 59, 111, 112, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, будучи командиром, всупереч вимог Статуту та посадових обов`язків, не забезпечив належного виконання обов`язків, хоча повинен був і міг їх виконати, достовірно знаючи, що він зобов`язаний вживати конкретних заходів для зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, знати ділові та морально-психологічні якості кожного військовослужбовця роти, в належний спосіб не вживав заходів для зміцнення військової дисципліни та правопорядку, не здійснив належний контроль в частині попередження вживання підлеглим військовослужбовцем спиртних напоїв, не вжив заходів щодо відсторонення солдата ОСОБА_2 який знаходився в стані алкогольного сп`яніння від службових обов`язків, не забезпечив неухильного дотримання військової дисципліни, статутів Збройних сил України, не вжив необхідних заходів реагування га контролю, що створило умови для вчинення подальших протиправних дій, що призвело до того що 12.04.2026, приблизно о 00:05, ОСОБА_2 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у приміщенні господарської будівлі, за місцем тимчасового мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на вбивство, за допомогою кухонного ножа наніс ОСОБА_3 різану рану шиї та спричинив тілесні ушкодження, з якими останній був доставлений до лікарні, тим самим вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але воно не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, чим вчинив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду, тобто правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не з`явився, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що відповідно до ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.
Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд виходить з такого.
Суддею встановлено і є загальновідомим фактом, що з 24.02.2022 в Україні введено і дотепер діє воєнний стан.
Частиною першою статті 172-15 КУпАП передбачено відповідальність, недбале ставлення військової службової особи до військової служби.
Частиною другою статті 172-15 КУпАП передбачено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.
Відповідно до положень ст. ст. 9, 11, 14, 16, 58, 59, 111, 112, 129, 130 Статуту внутрішньої служба Збройних Сил України (далі - Статуту), капітан ОСОБА_1 має права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами; зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим. 
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання, завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Командир є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреного йому підрозділу за забезпечення внутрішнього порядку, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів. 
Командир відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.
Командир зобов`язаний зокрема негайно доповідати старшому командиру (начальнику) про кримінальне правопорушення, вчинене підлеглим військовослужбовцем, а командир (начальник) військової частини (установи) - негайно повідомляти про це відповідному прокурору, а в разі вчинення кримінального правопорушення, військовослужбовцем Збройних Сил України - начальнику відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України; знати стан справ у дорученому йому підрозділі, ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є у підрозділі, вміло керувати підрозділом яку повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань; завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у підрозділі за штатом, списком і в наявності; встановлювати у підрозділі такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України; проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини, аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові), неухильно стежити за додержанням військовослужбовцями військової дисципліни у взводі; знати потреби і запити особового складу, приймати рішення за його заявами, скаргами та іншими зверненнями; організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту.
Командир роти в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти, за підтримання внутрішнього порядку і додержання заходів пожежної безпеки в роті, за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти, за успішне виконання ротою бойових завдань, за ведення ротного (корабельного) господарства.
Командир роти с прямим начальником усього особового складу роти.
Командир роти зобов`язаний: 
-постійно вдосконалювати свої знання за спеціальністю і методичні навички, подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку;
-знати військове звання, прізвище, строк служби, посаду чи спеціальність, родинний стан, ділові та морально-психологічні якості кожного військовослужбовця роти (корабля), постійно проводити з ними індивідуально-виховну роботу;
-піклуватися про підлеглих, знати їх потреби, порушувати перед старшими начальниками питання про задоволення їх прохань;
-суворо стежити за виконанням особовим складом заходів безпеки під час проведення занять і робіт, за поводженням зі зброєю, боєприпасами і технікою, їх обслуговуванням та бойовим застосуванням, за своєчасним здаванням на склад невитрачених боєприпасів та вибухових речовин; 
-доповідати командирові батальйону про потреби підлеглих, а також про застосовані заохочення і накладені стягнення на особовий склад роти; 
-організовувати розміщення особового складу в місцях постійної дислокації та в польових умовах, підтримувати внутрішній порядок і дисципліну в роті;
-проводити огляд та інструктувати військовослужбовців роти перед їх відпусткою, відрядженням і контролювати їх повернення;
-періодично бути присутнім на ранковому підйомі та вечірній повірці в роті, щотижня підбивати підсумки бойової підготовки, військової дисципліни та
-внутрішнього порядку;
-здійснювати добір кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом на посадах рядового, сержантського (старшинського) складу та вступу до вищих військових навчальних закладів.
Відповідно до Закону України про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної, цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації, чи з моменту введення воєнного стану в Україні, або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. 
Суддею досліджені письмові докази у справі: протокол про адміністративне правопорушення № 11 від 20.04.2026 за ч.2 ст.172-15 КУпАП (далі Протокол); пояснення ОСОБА_1 ; заява ОСОБА_1 ; копія закордонного паспорту, посвідчення офіцера ОСОБА_1 ; витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 № 325; витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 № 54; витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань; доручення про проведення досудового розслідування; реєстрація відділення поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ЄО № 4225 від 12.04.2026; копія протоколу огляду місця події з фототаблицями; копія запиту слідчого СВ ВнП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області; копія відповіді на запит; копія доручення від 12.04.2026; копія протоколів допиту свідків; пояснення ОСОБА_2 ; копія висновку щодо результатів медичного огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції щодо ОСОБА_2 ; копія вимоги щодо ОСОБА_2 ; копія повідомлення про підозру ОСОБА_2 ; рапорт прокурорки Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Валерії Медведєвої. 
Протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень, у відповідній графі ним зроблений запис «пояснення надані на окремих аркушах, з протоколом згоден, вину визнаю, прошу суд розглянути протокол без моєї участі та призначити мінімальний штраф».
Оцінивши перелічені докази у їх сукупності та дослідивши обставини цієї справи, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме недбало поставився до військової служби.
При визначенні міри відповідальності, суддею враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.
Перелічені обставини враховані. До обставин, передбачених ст. 34 КУпАП, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 слід віднести участь останнього у відсічі збройної агресії російської федерації та визнання вини. Обставини, передбачені ст. 35 КУпАП, які обтяжують відповідальність, відсутні.
З огляду на вказане, з метою виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень, суддя вважає необхідним піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, меншого виду суворості - штраф, в мінімальному розмірі - тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім цього, відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
Згідно з ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст. ст. 40-1, 221, 283 – 285, 294 КУпАП, суддя

постановив:
піддати  ОСОБА_1  адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-15 КУпАП.
Роз`яснити, що відповідно до ст. ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а вразі оскарження постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.
Реквізити для оплати штрафу: Одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081100; ЄДРПОУ: 37941997; Банк: Казначейство України (ЕАП); Рахунок: UA558999980313060106000008479; ККДБ: 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції»). Сплата адміністративного штрафу по справі № 331/3386/26, провадження № 3/331/1126/2026.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. 
Реквізити для сплати судового збору: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку (IBAN): UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України). Сплата судового збору по справі № 331/3386/26, провадження № 3/331/1126/2026. 
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов