ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/18537/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Південно-Східної митниці
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року (суддя Серьогіна О.В.) в адміністративній справі 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ»
до Південно-Східної митниці
про визнання протиправним та скасування рішення, 

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці (перейменована у Південно-Східну митницю) про коригування митної вартості товарів № UA110150/2025/000019/2 від 24.04.2025.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року позов задоволено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ», Україна (Покупець) та компанією ZHEJIANG ZHONGDA YUANTONG INDUSTRIAL CORPORATION, Китай (Продавець) укладено Контракт від 07.08.2020 № AZ2020, за у мовами якого продавець продає, а покупець купує тканини, у подальшому «товари», згідно з асортиментом і за цінами, визначеними в наступних проформа-інвойсах або інвойсах до цього контракту. Найменування і кількість кожної партії товару визначаються на підставі інвойсу. Ціни товарів вказуються в проформа-інвойсах або інвойсах і включають в себе вартість товарів, упаковки, тари, маркування, товаросупровідних документів, зазначених в п. 4.9 цього контракту, навантаження на транспортний засіб, доставки до вказаного місця призначення згідно з Інкотермс 2010, а також витрати по митному оформленню товарів в країні продавця. Продавець зобов`язується поставити покупцеві товар загальною вартістю до 490 000 USD, згідно з проформою-інвойсом або інвойсом, які є невід`ємною частиною контракту. Остаточна сума контракту дорівнює сумі всіх оплачених рахунків (інвойсів) за період його дії. Термін дії цього контракту до 31.12.2021. контракт автоматично пролонгується на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін не повідомить іншу про відмову в його продовженні за 14 днів до закінчення терміну дії контракту.
Додатковою угодою № 1 від 21.09.2020 до Контракту від 07.08.2020 № AZ2020 погоджено умови оплати – відстрочка платежу в 120 днів від дати видачі інвойсу (а.с. 32).
У додатковій угоді № 2 від 20.07.2021 до Контракту від 07.08.2020 № AZ2020 зафіксовано зміну назви продавця – WUCHAN ZHONGDA YUANTONG INDUSTRIAL CORPORATION (а.с. 33).
Додатковою угодою № 3 від 08.12.2021 до Контракту від 07.08.2020 № AZ2020 сторони погодили зміни щодо банківських реквізитів продавця (а.с. 34).
Згідно з додатковою угодою № 4 від 10.01.2023 до Контракту від 07.08.2020 № AZ2020 сторони погодились збільшити суму контракту на 500 000,00 дол. США, таким чином загальна сума контракту становить 990 000,00 дол. США (а.с. 35).
Продавцем 16.01.2025 направлено покупцю комерційну пропозицію щодо купівлі товарів на загальну суму 28 941,68 дол. США та складено комерційний рахунок (інвойс) від 16.01.2025 на цю ж суму, в якому також визначено умови поставки – FOB NINGBO.
З метою митного оформлення партії товару позивачем 23.04.2025 подано до Дніпровської митниці ЕМД № 25UA110150005388U5, до якої додано: коносамент від 26.01.2025 № SZJF250108; товарно-транспортну накладну від 14.04.2025 № 905; заявку на експедицію товару від 10.01.2025 № 25/K03091; довідку про транспортні витрати від 15.04.2025 № 3341; договір на транспортно-експедиторське обслуговування від 09.12.2024 № E-541/24; договір транспортної експедиції від 22.02.2023 № А-465/23; договір транспортної експедиції від 01.02.2024 № МДВ01/02.
Митна вартість імпортованого товару заявлена декларантом за ціною Контракту. 
Під час митного контролю митний орган дійшов висновку, що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару, а саме:
- до митного оформлення декларантом надано банківський платіжний документ Swift від 09.04.2025 на суму 28 941,68 дол. США, при цьому в графі 70 «Призначення платежу» даного платіжного документу наявне лише посилання на контракт від 07.08.2020 № AZ2020, тоді як відповідно до додаткової угоди від 10.01.2023 № 4 до контракту від 07.08.2020 № AZ2020 зазначено, що загальна вартість товару, який постачається в рамках даного контракту становить 990 000,00 дол. США. Також банківський платіжний документ Swift від 09.04.2025 оформлено без дотримання вимог Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216. Без зазначення інвойсу неможливо з`ясувати, чи стосується платіж саме тієї поставки, яка проходить митне оформлення;
- відповідно до пункту 1.1 контракту від 07.08.2020 № AZ2020 асортимент та ціни на товар зазначаються у проформах-інвойсах або інвойсах до даного контракту. До митного оформлення декларантом надано інвойс від 16.01.2025 № 225YC250A15-1, посилання на який наявне в комерційній пропозиції від 16.01.2025 б/н. На момент здійснення оплати за товар імпортер мав інформацію про інвойс від 16.01.2025 № MD20241121, але його реквізити відсутні у Swift від 09.04.2025. Надана експортна декларація країни відправлення від 17.01.2025 № 310120250519665150 не кореспондується з інвойсом від 16.01.2025 № 225YC250A15-1;
- у наданих до митного оформлення документах відсутні відомості щодо вартості транспортно-експедиторського обслуговування на всьому шляху прямування вантажу від пункту відправлення до пункту призначення, а саме за межами митної території України, що викликає обґрунтовані сумніви щодо включення експедиторської винагороди до витрат на транспортування оцінюваної партії товару, які є складовими митної вартості. Товар в контейнері, який коносаментом від 26.01.2025 № SZJF250108 переміщувався на морському судні з порту NINGBO (CHINA) до порту GDANSK (POLAND), станом на 14.04.2025 вибув з порту GDANSK, що свідчить про факт сплати за морський фрахт на дану дату. На дату подання ЕМД 23.04.2025, митному органу не надано ніяких банківських платіжних документів що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, їх реквізити в графі № 44 ЕМД під кодом «3005» не зазначені. Здійснення оплати послуг з порушеннями встановлених строків може передбачати додаткові санкції та штрафи за порушення вказаних строків. Таким чином документального підтвердження транспортних витрат не надано.
Запропоновано декларанту подати: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів ; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Листом від 23.04.2025 б/н митним брокером повідомлено про неможливість у визначений 10-денний строк подати додаткові документи. 
Дніпровською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UA110150/2025/000019/2 від 24.04.2025, яке є предметом оскарження в цій справі. 
Надаючи оцінку правомірності оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Статтею 52 передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України та пунктом 1.14 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» № 599 від 24.05.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за № 984/21296, передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та(або) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Неподання декларантом інших запитуваних митницею документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Надаючи оцінку доводам митного органу, які покладені в основу оскаржуваного рішення, в розрізі з вищенаведеними нормами чинного законодавства та встановленими обставинами справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач не довів, що подані декларантом документи містили числові розбіжності. 
Натомість в результаті дослідження документів, які були подані до митного органу на підтвердження транспортної складової, суд апеляційної інстанції встановив, що останні містять всі відомості, що підтверджують числові значення транспортної складової митної вартості товару на шляху переміщення – Нінгбо, Китай- порт Гданськ, Польща – до кордону України, вартість перевезення підтверджена транспортною довідкою від 15.04.2025 (а.с. 56). 
У свою чергу митний орган зазначив, що інформація, відображена у наданих документах, може свідчити про не повноту включення витрат, пов`язаних з наданням транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України, натомість суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.
Також суд звертає увагу апелянта на положення Контракту від 07.08.2020 № AZ2020, які залишились поза увагою відповідача, що ціни товарів включають в себе вартість товарів, упаковки, тари, маркування, товаросупровідних документів, навантаження на транспортний засіб, доставки до вказаного місця призначення згідно з Інкотермс 2010, а також витрати по митному оформленню товарів в країні продавця.
Таким чином транспортні витрати на шляху навантаження та борт судна включені до ціни товару за умовами Контракту та не потребують доведенню додатковими документами.
Крім того суд звертає увагу, що додатковою угодою № 1 від 21.09.2020 до Контракту від 07.08.2020 № AZ2020 погоджено умови оплати – відстрочка платежу в 120 днів від дати видачі інвойсу.
Як встановлено під час розгляду справи, інвойс на спірну партію товару складено 16.01.2025, товар подано для митного оформлення 23.04.2025, а тому у покупця взагалі не настав обов`язок по сплаті товару на час його митного оформлення.
Разом з цим матеріалами справи підтверджується, що під час митного оформлення товару позивачем був наданий платіжний документ Swift від 09.04.2025, який підтверджує оплату товару за Контрактом від 07.08.2020 № AZ2020.
При цьому посилання у названому платіжному документі виключно на Контракт не суперечить самим умовам Контракту та відповідає вартості товару згідно з інвойсом від 16.01.2025, що сукупно дає розуміння пов`язаності з партією товару, заявленого до митного оформлення. 
Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подані позивачем разом з ЕМД документи в повній мірі підтверджують всі складові митної вартості товару, в тому числі витрати на його транспортування. 
Первинні документи, які були подані позивачем до митного органу, є достатніми та такими, що у своїй сукупності підтверджують достовірність наданої інформації. 
При цьому митним органом не доведено наявність обґрунтованого сумніву щодо правильності задекларованої позивачем митної вартості товару, враховуючи умови Контракту та приписи чинного законодавства.
Відтак, у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваного рішення. 
Доводи апеляційної скарги такі висновки не спростовують. 
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Південно-Східної митниці залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року в адміністративній справі № 160/18537/25 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з 24 лютого 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України. 
Повна постанова складена 24 лютого 2026 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко 

суддя Т.І. Ясенова 

суддя А.В. Суховаров