Справа № 463/4699/25
Провадження № 2-др/463/12/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Нора Н.В. 
за участю секретаря - Заверухи О.Б.
позивача - ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про зобов'язання до вчинення дій та стягнення моральної шкоди -, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в якому просить суд ухвалитидодаткове рішення суду у справі №463/4699/25, щодо вимоги щодо права споживача оплачувати вже отримані послуги.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві, просить такі задоволити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про причини неявки суд не повідомив.
Судом встановлено 27.04.2023 року суддею Сихівського районного суду м. Львова від 17 травня 2022 року в справі № 464/1537/22 за заявою Львівського міського комунального підприємства «ЛЬВІВВОДОКАНАЛ» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 3210 грн. 70 коп. та 248 грн. 10 коп. судових витрат по сплаті судового збору - скасовано.
16 травня 2024 року контролером ЛМКП "Львівводоканал" проведено обстеження водопровідної та каналізаційної мережі у квартирі АДРЕСА_1 . В результаті цього обстеження складено Акт № 1008021 за підписом контролера ОСОБА_5 та позивача ОСОБА_1 , яким зафіксовано показник приладу розподільного обліку (квартирного лічильника) із показником 678, а також позивача ОСОБА_1 повідомлено про обов`язок споживача послуг водопостачання та водовідведення подавати показник лічильника щомісяця у ЛМКГ "Львівводоканал".
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Також, правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов`язки.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст.1, ч. 2 ст.3, ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та водопостачання за місцем проживання відповідача.
Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Згідно з ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Разом з тим, відповідно до п.1 ч.1 ст.20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Так, у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».
Згідно ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний в тому числі оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Статтею 22 Закону України «Про питну воду та питне водовідведення» встановлено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання;
Таким чином суд приходить до наступного висновку, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними, відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання та обсягу отриманих ним послуг.
Керуючись ст.ст. 2, 81, 82, 258, 259, 263-265, 268, 270, ЦПК України, суд, - 

ухвалив:

заяву позивача, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про зобов'язання до вчинення дій та стягнення моральної шкоди - задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 право оплачувати житлово-комунальні послуги відповідно до обсягу отриманих ним послуг.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя:       Нор Н.В.