Справа № 354/207/19
Провадження по справі № 2-а/354/1/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді: Остап`юк М.В.,
при секретарі: Крицкалюк Я.М.
без участі сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яремчі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції архітектури та містобудування України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
ВСТАНОВИВ:
У березні 2019 року Позивач звернулася до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області з вказаним позовом, у якому просить суд скасувати постанову від 28 лютого 2019 року №16/1009/m6/2019, винесену головним інспектором будівельного нагляду Управління архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Яворським М.Й. про накладення адміністративного стягнення на неї і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Свої позовні вимоги Позивачка мотивує тим, що 28 лютого 2019 року Головним інспектором будівельного нагляду Управління архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Яворським М.Й. винесено постанову № №16/1009/m6/2019 по справі про адміністративне правопорушення, якою  ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100, 00 грн. Рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності мотивовано тим, що  ОСОБА_1 не виконала вимоги припису від 06.03.2018 щодо виготовлення дозвільних документів або приведення до первинного стану об`єкта, який збудований з відхиленням від схеми забудови будівельного паспорта за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач стверджує, що Постанова про накладення штрафу є незаконною та підлягає скасуванню, а викладені в Постанові факти не відповідають дійсності, та не є такими, що ґрунтуються на нормах матеріального права України. Як зазначає у позовній заяві Позивачка, вимоги припису від 06.03.2018 щодо виготовлення дозвільних документів або приведення до первинного стану об`єкта, який збудований з відхиленням від схеми забудови будівельного паспорта за адресою: АДРЕСА_1 , не могла виконати з об`єктивних причин. Вказаний припис нею оскаржувався, і вона чекала на результати розгляду справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, сподіваючись, що її позов буде задоволено. Крім того, в рамках цивільної справи № 354/303/18 за позовом ОСОБА_2 до неї про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою і житловим будинком та стягнення моральної шкоди, забезпечено позов шляхом заборони відділу містобудування, архітектури, будівництва та житлово-комунального господарства виконкому Яремчанської міської ради видавати/погоджувати їй будь-які документи дозвільного характеру, які дадуть можливість здати в експлуатацію та виготовити правовстановлюючі документи на господарську будівлю, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Зазначені обставини позбавили можливості Позивачку виконати вимоги припису. Просить Суд визнати незаконною та скасувати спірну постанову.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 01.04.2019 року справу розподілено судді Польській М.В.
Ухвалою Суду від 25.04.2019 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою Суду від 13.05.2019 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 . 
Справа перебувала у провадженні судді Польської М.В. до 27.03.2020 року.
У зв`язку із закінченням терміну відрядження судді Польської М.В. до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області, 30.07.2020 року відбувся автоматизований розподіл справи. Справа передана судді Остап`юк М.В.
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 17.08.2020 справа прийнята суддею Остап`юк М.В. до провадження та призначено судове засідання.
09.10.2020 ухвалою Суду зупинено провадження у справі до встановлення правонаступника Державної архітектурно-будівельної інспекції України.
16.09.2024 ухвалою Суду поновлено провадження по адміністративній справі.
10.02.2025 ухвалою Суду залучено до участі у справі правонаступника відповідача - Державну інспекцію архітектури та містобудування України (ДІАМ).

У судове засідання представник позивачки, адвокат Лейбюк В.П. не з`явився.
Відповідач у відзиві проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Як зазначив, під час винесення оскаржуваної постанови посадові особи Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області діяли на підставі у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.
Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак у письмових поясненнях категорично заперечив щодо задоволення позову у зв`язку з необґрунтованістю.
Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до частини третьої статті 243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Згідно з частиною четвертою статті 250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення (повне чи скорочене) без його проголошення.
З огляду на зазначене, датою складення повного тексту рішення у справі, призначеній на 11.02.2026 року, є 21.02.2026 року. 
Зваживши на позиції учасників справи, дослідивши обставини справи та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стаття 62 Конституції України).
Виходячи з положень частини першої статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з вимогами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності з законом.
Судом встановлено, що 28.02.2019 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Яворським М.Й. було винесено постанову № 16/1009/m.6/2019, на підставі якої ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100, 00 грн.
Так, у постанові зазначено, що ОСОБА_1 не виконала вимоги припису від 06.03.2018 щодо виготовлення дозвільних документів або приведення до первинного стану об`єкта, який збудований з відхиленням від схеми забудови будівельного паспорта за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною та має бути скасована судом.
Заперечення мотивує тим, що вона не мала об`єктивної можливості виконати припис у зв`язку із його оскарженням та забороною судовим рішенням уповноваженим органам вчиняти дії щодо отримання нею дозвільних документів на об`єкт нерухомості, зазначений у приписі.
Судом встановлено, що у період з 01.03.2018 по 06.03.2018 на підставі направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 01.03.2018 №79/1009/m.7/2018 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Яворським М.Й. було проведено позапланову перевірку будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 щодо дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу (розпорядження) Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області 01.03.2018 № 79-П/1009/1.5/2018 року.
За результатами перевірки було складено Акт перевірки від 06.03.2018 року, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 06.03.2018 року (далі - Припис).
Зі змісту Припису вбачається, що за результатами перевірки, проведеної на АДРЕСА_1 , встановлено будівництво господарської споруди з відхиленням від схеми забудови земельної ділянки. 
Приписом зобов`язано ОСОБА_1 усунути виявлені порушення у строк до 06.04.2018 шляхом виготовлення дозвільних документів або приведення до первинного стану об`єкта, який збудований з відхиленнями від схеми забудови та будівельних паспортів (т.1, а.с. 65).
Отже, Припис містив два варіанти усунення порушення: або виготовлення правовстановлюючих документів на об`єкт, або приведення у попередній стан.
Вказаний Припис Позивачка оскаржила. 
Аналіз матеріалів справи та інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень свідчить, що судовий процес з оскарження Припису тривав у період з квітня 2018 року по 20 листопада 2018 року.
Так, вбачається, що ОСОБА_1 не погодившись із вищезазначеним приписом оскаржила його до Івано-Франківського окружного адміністративного суду, однак рішенням від 27.07.2018 року у справі № 809/664/18 відмовлено у задоволенні позовних вимог, а постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 рішення першої інстанції залишено в силі.
Також в ході розгляду з`ясовано, що ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 10.05.2018 року в рамках цивільної справи № 354/303/18 за позовом ОСОБА_2 до неї про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою і житловим будинком та стягнення моральної шкоди, забезпечено позов шляхом заборони відділу містобудування, архітектури, будівництва та житлово-комунального господарства виконкому Яремчанської міської ради видавати /погоджувати ОСОБА_1 будь-які документи дозвільного характеру, які дадуть їй можливість здати в експлуатацію та виготовити правовстановлюючі документи на господарську будівлю, що знаходиться по АДРЕСА_1 , яка збудована біля межі земельної ділянки позивача ОСОБА_2 щільно до його житлового будинку по АДРЕСА_2 . 
Також цією ухвалою заборонено Управлінню Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області реєструвати повідомлення про початок виконання будівельних робіт по будівництву господарської будівлі та заборонити вводити в експлуатацію господарську будівлю ОСОБА_1 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , яка збудована біля межі земельної ділянки позивача, щільно до його житлового будинку по АДРЕСА_2 .
Вказані заходи забезпечення позову були скасовані постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06.11.2018 року (Справа № 354/303/18).
Відповідно до частини сьомої статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Таким чином, зазначені заходи забезпечення позову дійсно унеможливлювали виконати вимоги припису Позивачкою до 06.02.2019 року.
Однак, як вбачається, оскаржувана постанова прийнята 28.02.2019 року, тобто вже після завершення дії заборони на отримання правоустановлювальних документів чи вчинення інших дій щодо об`єкта нерухомості.
Проте, Позивачкою не надано суду доказів того, що нею робилися спроби виконати припис суб`єкта оскарження після 06.02.2019 року.
Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини другої статті 2 та частини першої статті 7 КАС України, суд при вирішенні справи повинен керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою цієї статті визначено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Отже, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Враховуючи те, що Позивачка не надала доказів вчинення дій щодо виконання вимог Припису від 06.03.2018, суд приходить до висновку про порушення Позивачем частини першої статті 188-42 КУпАП, що і встановлено постановою про накладення адміністративного стягнення.
При цьому, частина перша статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Тобто приписами статті 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень.
Згідно з пунктом 7 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Як вбачається зі змісту статті 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення, а при триваючому – день його виявлення. 
У протоколі від 19.02.2019 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 188-42 КУпАП вказано не виконання припису від 06.03.2018 року.
Відповідно до Припису, останній мав бути виконаний у строк до 06.04.2018 року, відтак на час винесення оскаржуваної постанови закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності (28 лютого 2019), визначені у статті 38 КУпАП, Відповідачем притягнуто Позивача до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу поза межами строку, передбаченого статтею 38 КУпАП.
Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки Уповноваженим органом прийнято оскаржену постанову про притягнення Позивачку до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення поза межами строку, передбаченого статтею 38 КУпАП, така постанова підлягає скасуванню.
Слід зауважити, що вимоги частини третьої статті 286 КАС України передбачають, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, з урахуванням всього вищезазначеного, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови від 28 лютого 2019 р. Головного інспектора будівельного нагляду Управління ДАБІ в Івано-Франківській області, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 5 100,00 грн, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Керуючись статтями 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 283, 286, 293, 295 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної інспекції архітектури та містобудування України (ДІАМ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – задовольнити.
Скасувати постанову Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Яворського М.Й. № 16/1009/m6/2019 від 28.02.2019 по справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 188-42 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 188-42 КУпАП - закрити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дати складання повного тексту до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повні найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).
Відповідач: Державна інспекція архітектури та містобудування України (ДІАМ) (зареєстроване місцезнаходження: Україна, 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст судового рішення складено 21.02.2026.

Суддя:        Марія ОСТАП`ЮК