Справа № 442/6155/25 Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І. 
Провадження № 22-ц/811/4112/25 Доповідач в 2 інстанції: Савуляк Р.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 квітня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді: Савуляка Р.В.
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.
секретаря: Іванової О.О.
з участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Дрогобицька міська рада Львівської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Дрогобицька міська рада Львівської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.
Позив мотивувала тим, що на підставі договорів оренди у її користуванні перебуває земельна ділянка кадастровий номер 4610600000:01:006:0109, площею 20 кв.м., що розташована біля будинку АДРЕСА_1 та призначена для розміщення на ній малої архітектурної форми - кіоску.
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2019 у справі № 442/8409/14-ц в порядку поділу спільного майна подружжя виділено ОСОБА_3 продуктовий кіоск, розташований на вищезазначеній земельній ділянці, яка перебуває у її користуванні.
Відповідач погодився забрати продуктовий кіоск з вищезазначеної земельної ділянки, однак не вчиняє для цього жодних дій, чим порушує її права на користування земельною ділянкою.
З наведених підстав, враховуючи заяву про уточнення позовної вимоги, просила зобов`язати ОСОБА_4 демонтувати продуктовий кіоск, розташований біля будинку АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер 4610600000:01:006:0109 площею20 кв.м.
Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 листопада 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Дрогобицька міська рада Львівської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - відмовлено.
Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 листопада 2025 року оскаржила ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі покликається на те, що розташування на земельній ділянці кадастровий номер 4610600000:01:006:0109 площею 20 кв.м., що перебуває у її платному користуванні на підставі договору оренди землі від 14 грудня 2020 року, належного відповідачу продуктового кіоску, перешкоджає їй користуватися цією земельною ділянкою.
Продуктовий кіоск належить до тимчасових споруд та може бути переміщений без його знецінення та зміни призначення, оскільки не є об`єктом нерухомого майна.
Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, а орендареві забезпечується захист його прав на орендовану земельну ділянку на рівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
Зазначає, що надала належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог, а висновки суду щодо недоведеності розташування продуктового кіоску на земельній ділянці кадастровий номер 4610600000:01:006:0109 грунтуються на припущенні.
Судом застосовано висновки Верховного Суду, які не є релевантними до даних правовідносин.
Просить рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 листопада 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7. на їх заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не надала належних та допустимих доказів на підтвердження розташування кіоску саме на земельній ділянці кадастровий номер 4610600000:01:006:0109 площею 20 кв.м., що знаходиться в її користуванні на підставі договору оренди, крім того, набувши у власність об`єкт нерухомості, відповідач має право вимагати оформлення на своє ім`я договору оренди земельної ділянки, на якій він розташований, що не заперечує власник земельної ділянки. 
Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може з огляду на таке.
Судом встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер 4610600000:01:006:0109 площею 20 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності Дрогобицької територіальної громади в особі Дрогобицької міської ради. 
На підставі рішення виконкому Дрогобицької міської ради від 19 червня 2003 року №185 відведено в натурі земельну ділянку площею 20 кв.м. для розташування на ній торгового кіоску і передачі її в оренду для обслуговування кіоску підприємцю ОСОБА_1 , що підтверджується актом виносу в натуру границь земельної ділянки від 26 серпня 2003 року.
27 травня 2016 року між Дрогобицькою міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, що належить до земель комерційного використання, кадастровий номер 4610600000:01:006:0109 площею 20 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Пунктом 2.2. договору оренди землі від 27 травня 2016 року передбачено, що на земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна - приміщення кіоску, що належить орендарю.
Згідно з п. 3.1. договору оренди землі від 27 травня 2016 року договір укладено строком на три роки. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк.
Земельна ділянка передається в оренду для обслуговування торгового кіоску (п. 5.1. договору оренди землі від 27 травня 2016 року).
Витягом з Державного земельного кадастру № НВ-4614676892020 від 24 листопада 2020 року підтверджується, що 01 червня 2016 року за ОСОБА_1 зареєстровано право користування земельною ділянкою кадастровий номер 4610600000:01:006:0109 площею 20 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 3 роки. 
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області віл 25 листопада 2019 року у справі № 442/8409/14-ц в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - відмовлено.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задоволено частково.
В порядку поділу спільного майна подружжя виділено ОСОБА_1 автомобіль марки «Мерседес Бенц Е240», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , а ОСОБА_3 автомобіль марки «Опель Комбо», д.н.з. НОМЕР_3 , 1998 року випуску та продуктовий кіоск, який розташований біля будинку по АДРЕСА_1 .
Зобов`язано ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 ключі від автомобіля марки «Мерседес Бенц Е240», д.н.з. НОМЕР_1 .
В решті позову відмовлено.
Пунктом 1.8. рішення Дрогобицької міської ради від 17 вересня 2020 року № 2598 «Про надання в оренду земельних ділянок» ОСОБА_1 надано в оренду земельну ділянку площею 20 кв.м. на АДРЕСА_1 , кадастровий номер 4610600000:01:006:0109 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, строком на 10 років. 
14 грудня 2020 року між Дрогобицькою міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що кадастровий номер 4610600000:01:006:0109 площею 20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Пунктом 2.2. договору оренди землі від 14 грудня 2020 року передбачено, що на земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна - мала архітектурна форма, що належить орендарю.
Згідно з п. 3.1. договору оренди землі від 14 грудня 2020 року договір укладено строком на десять років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк.
Земельна ділянка передається в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (п. 5.1. договору оренди землі від 14 грудня 2020 року).
Цільове призначення земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови (п. 5.2. договору оренди землі від 14 грудня 2020 року).
Згідно з п. 6.3 договору оренди землі від 14 грудня 2020 року об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди.
Пунктом 10.1 договору оренди землі від 14 грудня 2020 року передбачено, що орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов цього договору ; одержувати продукцію та доходи; за письмовою згодою орендодавця передавати у користування орендовану земельну ділянку або її частину, без зміни цільового призначення іншій особі (суборенда), у випадках та на умовах, передбачених законом; приступити до використання земельної ділянки після державної реєстрації цього договору; за письмовою згодою орендодавця зводити у встановленому законодавством виробничі та інші будівлі та споруди, а також здійснювати будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем, закладати багаторічні насадження; на переважне право придбання орендованої земельної ділянки у власність (за інших рівних умов) у разі продажу цієї земельної ділянки, за умови, що він сплачує ціну, за якою вона продається. 
28 грудня 2020 року на підставі договору оренди землі від 14 грудня 2020 року за ОСОБА_1 зареєстровано строкове платне користування земельною ділянкою кадастровий номер 4610600000:01:006:0109 площею 0.002 га, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 239418691 від 30 грудня 2020 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» № 161-XIV від 06 жовтня 1998 року, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.
Відповідно до ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.
Частиною 1 статті 93 ЦК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (статті 125, 126 Земельного кодексу України).
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Зареєструвавши 28 грудня 2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право строкового користування земельною ділянкою, ОСОБА_1 набула право користування земельною ділянкою кадастровий номер 4610600000:01:006:0109 площею 20 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Договори оренди землі від 27 травня 2016 року та від 14 грудня 2020 щодо передачі в користування земельної ділянки кадастровий номер 4610600000:01:006:0109 площею 20 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідають типовій формі, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року № 220 (із змінами).
Зі змісту договору оренди землі від 27 травня 2016 року вбачається, що орендарем є підприємець ОСОБА_1 , що здійснює підприємницьку діяльність на підставі свідоцтва про держану реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, зареєстрованого виконкомом Дрогобицької міської ради за № 3154 від 14 вересня 1998 року. 
Умовами договору оренди землі від 14 грудня 2020 року, укладеного між Дрогобицькою міською радою та ОСОБА_1 , передбачено, що вищезазначена земельна ділянка передана позивачці для обслуговування будівлі торгівлі, а саме, малої архітектурної форми, що належить орендарю.
Таким чином, позивачка користується земельною ділянкою земельної ділянки кадастровий номер 4610600000:01:006:0109 площею 20 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з метою здійснення підприємницької діяльності для обслуговування належної саме їй малої архітектурної форми, - кіоску. 
В той же час, встановлення тимчасових споруд іншими особами, свідчить про порушення права орендаря на користування земельною ділянкою.
Згідно з планом земельної ділянки земельна ділянка кадастровий номер 4610600000:01:006:0109 площею 20 кв.м. розташована між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 . 
Розташування кіоска, що перебуває у користуванні ОСОБА_3 поблизу будинку АДРЕСА_1 встановлено рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області віл 25 листопада 2019 року у справі №442/8409/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третьої особи - ОСОБА_6 , про визнання договору дарування квартири удаваним, поділ майна.
Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Зазначені обставини свідчать про помилковість висновку суду першої інстанції щодо недоведеності позивачкою фактичного розташування продуктового кіоску саме на земельній ділянці кадастровий номер 4610600000:01:006:0109 площею 20 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та його належності відповідачу. 
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказує, що розташування на переданій їй в оренду земельній ділянці продуктового кіоску, що належить відповідачу, чинить їй перешкоди в користуванні цією земельною ділянкою.
Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.
При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.
Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. 
Оскільки будівля продуктового кіоску, розташованого біля будинку АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер 4610600000:01:006:0109 площею 20 кв.м., що належить відповідачу, є тимчасовою спорудою, яка не відносяться до нерухомого майна, перешкоджає позивачці користуватися вищезазначеною земельною ділянкою, переданою їй в оренду, для власних цілей, колегія суддів вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення частини другої статті 152 ЗК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Дрогобицька міська рада Львівської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою земельною ділянкою кадастровий номер 4610600000:01:006:0109 площею 20 кв.м. шляхом зобов`язати ОСОБА_4 демонтувати продуктовий кіоск, розташованого біля будинку АДРЕСА_1 на цій земельній ділянці.
Частина 13 ст. 141 ЦПК України передбачає, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У зв`язку з тим, що колегія суддів прийшла до висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , то на підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 1211.20 грн судового збору за подання позову та 1816.80 грн судового збору подання апеляційної скарги, а всього 3028 грн судових витрат.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 листопада 2025 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Дрогобицька міська рада Львівської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_4 усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер 4610600000:01:006:0109 площею 20 кв.м. шляхом демонтажу продуктового кіоску, розташованого біля будинку АДРЕСА_1 на цій земельній ділянці. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень судових витрат.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 06 квітня 2026 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Шандра М.М.