ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/10084/25	
Суддя І інстанції – Татаринов Д.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),
суддів: Сафронової С.В., Коршуна А.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ГУ ДПС у Запорізькій області звернулося з вищевказаним позовом до суду в якому просило стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 19 670,41 грн. (дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят гривень 41 копійка) по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, які зарахувати: р/р UA328999980314040617000008479; отримувач - ГУК у Запорізький області/ТГ м.Запоріжжя, код отримувача - 37941997, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП) МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 18010200.
В обґрунтування позову посилається на те, що у відповідача є податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний фізичними особами, які с власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 19 670,41 грн. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що судом при ухваленні оскарженого рішення не враховано, що його житло пошкоджене внаслідок ракетних ударів, що є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання податкового зобов`язання, якщо воно зумовлене обставинами воєнного стану., також суд не врахував , що позивач є особою з інвалідністю І групи (довічно, пенсіонером, особою похилого віку, житло якої пошкоджено. Суд не перевірив чи підлягало оподаткуванню пошкоджене майно, чи застосовано пільги, чи правомірно нараховано податок у період воєнного стану, чи врахований статус інваліда І групи.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ДПС у Запорізькій області як платник податків. Станом на день подання позовної заяви за ОСОБА_1 рахується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у загальній сумі 19 670,41 грн.
Податковий борг виник внаслідок прийнятого відповідачем повідомлення-рішення форми «Ф» №0836490-2405-0830 від 08 вересня 2021 року, згідно з якого відповідачу визначено до сплати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які с власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 8 133,01 грн. (термін сплати 19 квітня 2023 року). Вищезазначене податкове повідомлення-рішення надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача та одержане ним 15 жовтня 2021 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
01 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду і позовною заявою до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування вищезазначеного податкового повідомлення-рішення. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року по справі №280/1855/22 позов ОСОБА_1 задоволено. Проте, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року по справі №280/1855/22 скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Тобто, повідомлення-рішення форми «Ф» №0836490-2405-0830 від 08 вересня 2021 року вважається узгодженим в судовому порядку з 19 квітня 2023 року. 
Окрім того, відповідачу позивачем визначено суми плати з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за нежитлову нерухомість згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» № 0062034-2409-0830-UA23060070000082704 від 27 лютого 2024 року, згідно з якого відповідачу визначено до сплати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які с власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 11 537,40 гри (термін сплати 14 травня 2024 року), яке направлено відповідачу засобами поштового зв`язку, однак не вручене відповідачу з незалежних від позивача причин.
Вказане податкове повідомлення-рішення відповідачем в судовому порядку не оскаржувалось, а тому вважається узгодженими.
Крім цього, позивачу за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань у 2025 році нараховано пеню у сумі 29,64 грн.
Також, відповідачу засобами поштового зв`язку направлена податкова вимога форми «Ф» від 02 жовтня 2024 року № 0006773-1313-0801, яка не вручена відповідачу з незалежних від позивача причин.
Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив вищезазначене грошове зобов`язання, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України).
Відповідно до п.п. 95.1 - 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Відповідності до пп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до пп.20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 87.2 ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Згідно з п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Оскільки податкове повідомлення – рішення №0836490-2405-0830 від 08 вересня 2021 року узгоджене в судовому порядку, а щодо податкового повідомлення – рішення № 0062034-2409-0830-UA23060070000082704 від 27 лютого 2024 року відповідачем у відповідності до вимог статті 56 Податкового кодексу України не була порушена процедура адміністративного оскарження податкового зобов`язання, визначених цим податковим повідомленням-рішенням, суд прешої інстанції вірно вкзав, що донараховані контролюючим органом зобов`язання в загальному розмірі 19 670,41 грн., є узгодженими та являється податковим боргом відповідача.
Аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку про те, що в разі коли платник податку не сплатив самостійно узгоджену суму податкового зобов`язання в установлений строк і не сплачує податковий борг, який внаслідок цього виник, контролюючий орган вправі здійснити за платника податку заходи щодо погашення податкового боргу за рахунок коштів платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість за рішенням суду.
Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що у межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань. Оцінка податкового правопорушення, встановленого, зокрема, за результатами податкової перевірки відповідача, на підставі якої контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження такого акту індивідуальної дії . 
За таких обставин доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки суд не перевірив чи підлягало оподаткуванню пошкоджене майно, чи застосовано пільги, чи правомірно нараховано податок у період воєнного стану, чи врахований статус інваліда І групи, є неприйнятними, оскільки матеріалами справи підтверджено узгоджена сума грошового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у розмірі 19670,41 грн., яку правомірно стягнуто судом першої інстанції що підтверджується відомостями з ІКП та розрахунком податкового боргу та наявності за таких обставин законодавчо встановлених підстав щодо стягнення такого податкового боргу.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін. 
Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.
В повному обсязі постанова складена 21 квітня 2026 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов 

суддя С.В. Сафронова 

суддя А.О. Коршун