Провадження №	2-о/447/62/26 	
Справа №	447/3784/25 	

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

19.03.2026 року           м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді - Рябчун А. В.,
за участю секретаря – Непопалової М.Г.,
представника заявника – адвоката Костків Н. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту неправильності в актовому записі та внесення змін до актового запису, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви
У листопаді 2025 року до Миколаївського районного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту неправильності в актовому записі та внесення змін до актового запису.
Заява мотивована тим, що 06 вересня 1958 року виконавчим комітетом Крупської сільської ради Миколаївського району Львівської області видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 про те, що ОСОБА_2 , 1930 року народження, та ОСОБА_3 , 1934 року народження, уклали шлюб. Також 06 вересня 1958 року виконавчим комітетом Крупської сільської ради Миколаївського району Львівської області складено актовий запис про шлюб № 05 щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . При цьому ім`я нареченої вказано « ОСОБА_5 ».
Заявник вказує, що згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та свідоцтва про народження ОСОБА_6 , виданого повторно, вказано ім`я дитини « ОСОБА_7 ». У паспорті заявниці ОСОБА_1 також вказано ім`я « ОСОБА_7 ».
Отже, у свідоцтві про одруження та у актовому записі про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_4 допущено помилку: замість імені нареченої « ОСОБА_7 » зазначено ім`я « ОСОБА_5 ».
В подальшому це спричинило внесення помилкового запису про народження дітей, зокрема у свідоцтві про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та актовому записі про народження також вказано дані матері « ОСОБА_9 ». Така помилка в актовому записі про шлюб спричиняє негативні наслідки для заявниці.
2023 року заявниця зверталась до Миколаївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану про шлюб, однак отримала відмову.
Ураховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 просить суд:
- встановити факт неправильності запису в актовому записі про шлюб № 05 від 06 вересня 1958 року, що складений виконавчим комітетом Крупської сільської ради Миколаївського району Львівської області щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , в частині імені нареченої «Надія».
-внести зміни до актового запису про шлюб №05 від від 06 вересня 1958 року, що складений виконавчим комітетом Крупської сільської ради Миколаївського району Львівської області, а саме: у відомостях про наречену ім`я нареченої « ОСОБА_5 » змінити на « ОСОБА_7 ».

Процесуальні дії суду
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 листопада 2025 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В.
Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 17 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати за правилами окремого провадження.
Справа призначена до розгляду на 21 січня 2025 року о 12:00 год.
16 січня 2026 року на адресу суду надійшла заява представника від Миколаївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про розгляд справи без його участі, щодо задоволення вимог покладається на розсуд суду.
Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 21 січня 2026 року розгляд справи відкладено на 11 лютого 2026 року у зв`язку з неявкою учасників судового процесу.
Протокольною ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 24 лютого 2026 року в судовому засіданні оголошено перерву до 17 березня 2023 року.

Заперечень на заяву заінтересована особа не надала.

Фактичні обставини справи
У свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 від 20 вересня 1934 року зазначено, що ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 ., батьками є: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
У свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 від 23 вересня 1934 року, виданого повторно 13 лютого 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Львівської області, зазначено, що ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками є: ОСОБА_10 , ОСОБА_12 .
Відповідно до свідоцтва про одруження НОМЕР_1 від 25 березня 1969 року ОСОБА_2 , 1930 року народження, та ОСОБА_3 , 1934 року народження, уклали шлюб 06 вересня 1958 року.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_13 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьками зазначено: ОСОБА_14 та ОСОБА_9 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьками зазначено: ОСОБА_14 та ОСОБА_9 .
У державному акті на право приватної власності на землю серії ЛВ № 728 від 09 листопада 1995 року зазначено, що Форгель   ОСОБА_15 є власником земельної ділянки площею 0,109 га. При цьому вказано: «виправленому з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_7 » вірити.
У копії заяви на видачу паспорту від 10 січня 1978 року зазначено дані: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , с. Київець Миколаївський район Львівської області, одружена – чоловік ОСОБА_2 – ІНФОРМАЦІЯ_7 , батько – ОСОБА_10 , мати – ОСОБА_17 .
Відповідно до інформаційної довідки №2015/01-36 від 29 жовтня 2025 року, виданої Державним архівом Львівської області, відомості відносно Форгель/ ОСОБА_18 відсутні, оскільки метричні книги та акти реєстрації цивільного стану за 1934 рік та 1958 рік не надходили.
Висновком про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану № /32.19-05-06-05 від 30.11.2023 року, ОСОБА_1 відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану. У даному висновку зазначено, що з центрального державного історичного архіву м. Львова надійшла відповідь № П-230 від 02.11.2023 року про відсутність актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення
У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Спірні правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються главою 6 розділу IV ЦПК України.
Частиною 1, 2 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частинами 3, 4, 6 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293, статті 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Факти, що мають юридичне значення, - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Відповідно до положень частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Частиною 4 статті 315 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду сформувала такий висновок: «В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».
До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).
Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно роз`яснень п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.
Відповідно до абз. 2 п. 3, п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» від 07 липня 1995 року, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акту громадянського стану.
Суд зазначає, що відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».
Відповідно до ст. 9 вказаного Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.
Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.
Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану.
Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.
Згідно зі ст. 22 Закону, Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.
За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.
У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мотивуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження рішення про відмову в адміністративному та/або в судовому порядку.
Відповідно до п. 1.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх (оновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року (далі Правила), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі-відділи державної реєстрації актів цивільного стану)у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.
Згідно з п. 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» № 12 в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акту або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по-батькові, місця і дати народження).
Рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести.
Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має і на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Роз`яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) зазначено, що ризик будь - якої помилки державного органу, повинен покладатись на саму державу та її органи.
Розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.
Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У даній справі заявниця просить суд встановити факт неправильності запису в актовому записі про шлюб № 05 від 06 вересня 1958 року, складеного Виконавчим комітетом Крупської сільської ради Миколаївського району Львівської області, в частині зазначення імені нареченої « ОСОБА_5 » замість правильного « ОСОБА_7 ».
Суд дійшов висновку, що зазначена заява підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до положень статті 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
Приймаючи вищевикладене в цілому, проаналізувавши фактичні обставини справи, за результатами дослідження наявних у справі документальних доказів, суд вважає обґрунтованими доводи заявниці та підтвердженим факт неправильності у актовому записі № 05 від 06 вересня 1958 року, складеному Виконавчим комітетом Крупської сільської ради Миколаївського району Львівської області, в частині зазначення імені нареченої « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_7 ».
Докази протилежного матеріали справи не містять.
З наданих представником заявниці пояснень судом встановлено, що встановлення вказаного факу необхідно заявниці для встановлення родинних відносин між нею та її дітьми, укладення відповідних правочинів з приводу розпорядження належного їй майна.
Суд дійшов висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, відтак слід встановити факт неправильності запису в актовому записі про шлюб № 05 від 06 вересня 1958 року, що складений виконавчим комітетом Крупської сільської ради Миколаївського району Львівської області щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , в частині імені нареченої « ІНФОРМАЦІЯ_8 »; внести зміни до актового запису про шлюб №05 від від 06 вересня 1958 року, що складений виконавчим комітетом Крупської сільської ради Миколаївського району Львівської області, а саме: у відомостях про наречену ім`я нареченої « ОСОБА_5 » змінити на « ОСОБА_7 ».
Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись статтями 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту неправильності в актовому записі та внесення змін до актового запису – задовольнити.
Встановити факт неправильності запису в актовому записі про шлюб № 05 від 06 вересня 1958 року, що складений виконавчим комітетом Крупської сільської ради Миколаївського району Львівської області щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , в частині імені нареченої « ОСОБА_5 ».
Внести зміни до актового запису про шлюб №05 від від 06 вересня 1958 року, що складений виконавчим комітетом Крупської сільської ради Миколаївського району Львівської області, а саме: у відомостях про наречену ім`я нареченої « ОСОБА_5 » змінити на « ОСОБА_7 ».
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, міжцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 5, м. Миколаїв, Львівської області, ЄДРПОУ 20849766.
Повний текст рішення складено 19 березня 2026 року.

Суддя: Анна Рябчун