єдиний унікальний номер справи 531/526/26
номер провадження 2/531/663/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 року м. Карлівка
Карлівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Попова М.С.,
за участі секретаря судового засідання Клименко Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №20-002-850-2-19-Г у розмірі 138 970,92 грн., а також понесені витрати на сплату судового збору та правову допомогу.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 26.02.2019 між Акціонерним товариством «Мегабанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №20-002-850-2-19-Г (з ануїтетними платежами), який складається з публічної частини договору, якою є Правила обслуговування клієнтів в АТ «Мегабанк», розміщені на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua, та індивідуальної частини договору, якою є вказаний кредитний договір. За умовами договору кредитодавець надав позичальнику кредитні кошти, в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. В індивідуальній та публічній частинах договору сторони погодили всі істотні умови договору, в тому числі: загальний розмір кредиту та строк його надання (до 09.07.2025), процентну ставку та розмір комісійної винагороди, орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту, розмір щомісячного платежу та процентну ставку за користування кредитом понад строк, вказаний в п. 2.2 кредитного договору. Також умовами договору було передбачено, що кредит надається на споживчі цілі шляхом видачі коштів з каси банку готівкою (п. 1.2 кредитного договору). АТ «Мегабанк» свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором виконав, надавши кредит у розмірі та на умовах, погоджених у кредитному договорі. Однак, відповідач не виконував належним чином свої обов`язки, у зв`язку з чим сформувалась заборгованість в загальному розмірі 138 970,92 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом – 50 964,59 грн, заборгованості по сплаті відсотків – 88 006,33 грн, заборгованості по сплаті комісії – 0,00 грн.
03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між АТ «Мегабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» (Новий кредитор) був укладений договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги. Новий кредитор ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набув право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача як боржника за кредитним договором №20-002-850-2-19-Г від 26.02.2019.
Пунктом 2 договору №GL1N426240 передбачено, що після набуття новим кредитором прав вимоги, новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України. Користуючись даним правом, ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» (Первісний кредитор) 27.12.2024 уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (Новий кредитор) договір №1/12 про відступлення прав вимоги.
Таким чином, відповідно до умов договору №1/12 ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за основними договорами.
Відповідно до Додатку №1 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги до відповідача як боржника за кредитним договором №20-002-850-2-19-Г від 26.02.2019.
Згідно з Розрахунком заборгованості відповідача як боржника за кредитним договором №20-002-850-2-19-Г від 26.02.2019, сформованим АТ «Мегабанк», станом на 03.09.2024, (дата укладання договору №GL1N426240 про відступлення прав вимоги) заборгованість боржника/відповідача становить: 138 970,92 грн, що складається із: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) - 50 964,59 грн, заборгованості зі сплати відсотків (в тому числі прострочена) - 88 006,33 грн та заборгованості по сплаті комісії (в тому числі прострочена) –0,00 грн.
Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», а надалі ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Мегабанк», станом на день відступлення права вимоги, тобто на 03.09.2024. У свою чергу, ні ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», ні ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань та умов кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало.
З огляду на викладене ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором №20-002-850-2-19-Г від 26.02.2019 в розмірі 138 970,92 грн, що складається із: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена): 50 964,59 грн., заборгованості зі сплати відсотків (в тому числі прострочена): 88006,33 грн, заборгованість по сплаті комісій (в тому числі прострочена): 0,00 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 11200,00 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн.
Ухвалою судді від 19.03.2026 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідач отримала 21.03.2026.
У запропонований судом строк відповідач відзив на позов не надала, а тому відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними у справі доказами. 
Клопотань про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.
Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 26 лютого 2019 року між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 20-002-850-2-19-Г (з ануїтетними платежами) відповідно до п.1.1 якого кредитодавець надає кредитні кошти (далі-Кредит) в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю. сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками.
Цей договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в АТ «Мегабанк» (надалі - Правила) (п. 1.3. договору).
У пункті 2 договору містяться «УМОВИ ТА ПОРЯДОК НАДАННЯ КРЕДИТУ», а саме:
п. 2.1. Тип кредиту - кредит; п. 2.2. Кредит надається на строк - з 26 лютого 2019 року до 24 лютого 2023 року включно; п. 2.3. Загальний розмір кредиту – 117 412,74 грн; п. 2.4. Процентна ставка за користування кредитом - 39 % річних, що нараховуються на суму заборгованості (фіксована); п. 2.8 Розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості - 0,00 % від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця; п. 2.9. Розмір щомісячного платежу - 2445,19 грн, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця; п. 2.11. Процентна ставка за користування кредитом понад строк, вказаний пунктом 2.2 договору, складає 0,1% річних.
Підпунктами 3.1.1. та 3.1.2. п. 3.1. кредитного договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується для обліку кредиту відкрити позичковий рахунок № НОМЕР_1 , для обліку нарахованих процентів за кредитом відкрити рахунок № НОМЕР_2 .
Відповідно до п. 4.1. кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором.
Згідно з п. 4.3. кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»).
Відповідно до пункту 3.2.3 кредитного договору позичальник зобов`язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах.
Крім того, пунктом 6.3. вказаного кредитного договору сторони визначили, що у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 календарних днів, позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45% від суми кредиту.
Пунктом 7.1 кредитного договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє 24 лютого 2026 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань за ним.
Договір укладений у простій письмовій формі та підписаний ОСОБА_1 26 лютого 2019 року.
Також, 26.02.2019 між сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту «Споживчий кредит готівкою», в якому обумовлено всі істотні умови кредитування, та Графік платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток №1 до кредитного договору).
Відповідно до копії заяви №160442 на отримання кредиту від 26.02.2019 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Мегабанк» для отримання кредиту на споживчі цілі в сумі 58 411,21 грн.
Згідно з копією виписки по особовим рахункам з період з 26.02.2019 по 02.12.2022 ОСОБА_1 26 лютого 2019 року було видано кредит у сумі 58 411,21 грн. Також на підтвердження нарахування процентів позивач надав виписку по рахунку ОСОБА_1 за період з 03 грудня 2022 року по 03 вересня 2024 року.
Згідно з Довідкою-розрахунком заборгованості, складеним УО ФГВФО на ліквідацію АТ «МЕГАБАНК» 03.09.2024, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №20-002-850-2-19-Г від 26.02.2019 станом на 03.09.2024 складає 138 970,92 грн, з яких: заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена) – 50 964,59 грн, заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) – 88 006,33 грн, заборгованість по сплаті комісії (в тому числі прострочена) - 0,00 грн.
09.07.2024, відповідно до протоколу електронного аукціону № GFD001-UA-20240618-01260, переможцем електронного аукціону з придбання прав вимоги за кредитними договорами, що укладені між АТ «Мегабанк» та боржниками, стало ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс».
03 вересня 2024 року між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» укладено договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до п. 1 якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами и розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківським індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (овердрафту), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та в порядку, визначених цим договором.
Згідно з п. 2 цього договору новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами.
Відповідно до п. 4 договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачу банку грошові кошти у сумі 21723211,51 грн. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 14 цього договору, на підставі протоколу сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.
Згідно з копією платіжної інструкції № 66895 від 31.07.2024 ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» здійснило оплату за лот GL1N426240, переможець ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», ЄДРПОУ 40916672, протокол GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, ціна продажу 23425777,00 грн, без ПДВ.
Відповідно до Витягу з додатку № 1 до Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03 вересня 2024 року до ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 20-002-850-2-19-Г від 26.02.2019 на загальну суму 138 970,92 грн.
27 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» було укладено договір № 1/12 про відступлення прав вимоги.
Відповідно до п. 2 договору права вимоги від первісного кредитора до нового кредитора переходять з моменту підписання сторонами цього договору та додатку №1 (Реєстр договорів).
Факт сплати ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» грошових коштів ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» у рахунок виконання умов договору про відступлення прав вимоги №1/12 від 27.12.2024 підтверджується платіжними інструкціями кредитового переказу коштів №1074 від 27.12.2024, №1091 від 31.12.2024 та №1822 від 22.09.2025.
Відповідно до Витягу з додатку № 1 до Договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 20-002-850-2-19-Г від 26.02.2019 на загальну суму 138 970,92 грн.
Згідно з вимогами ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 2 ст.1050ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Положеннями ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно зі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною.
У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Таким чином, суд встановив, що позивач як новий кредитор набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №20-002-850-2-19-Г від 26.02.2019 на підставі договору про відступлення прав вимоги № 1/12 від 27.12.2024.
Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання щодо повернення кредиту. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.
Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконала, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості.
Враховуючи викладене, оскільки відповідач порушила зобов`язання, встановлені кредитним договором, докази своєчасної та повної оплати заборгованості за цим договором в матеріалах справи відсутні, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення суми заборгованості за кредитним договором №20-002-850-2-19-Г від 26.02.2019 у розмірі 138 970,92 грн, що складається з: суми заборгованості за кредитом - 50 964,59 грн та заборгованості за відсотками – 88 006,33 грн.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. Враховуючи задоволення судом позову, то з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти зі сплати судового збору у зазначеному розмірі.
Позивачем також заявлено про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 200,00 грн.
Вирішуючи питання щодо витрат професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч. 3 ст. 141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025 року, укладений між АО «Альянс ДЛС» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» з додатками, акт приймання – передачі послуг з правничої допомоги №12092155 від 05.01.2026, ордер на надання правничої допомоги серії АЕ № 1414107 від 11.08.2025 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Згідно з актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги №12092155 від 05.01.2026 року вартість наданої правничої допомоги становить 11 200,00 грн. 
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Судом встановлено, що відповідачем не подано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
Отже, понесення позивачем витрат на правову допомогу в сумі 11 200,00 грн. є реальними та такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Суд зауважує, що відповідач із клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не зверталася, натомість суд самостійно вирішити таке питання позбавлений можливості, що узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 907/357/16, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18, від 08.04.2019 у справі № 922/619/18.
Отже, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 200,00 грн.
Керуючись ст.ст. 2-5, 76-81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України суд,-
УХВАЛИВ :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (код ЄДРПОУ 40932411, юридична адреса: 49001, м. Дніпро, пров. Ушинського, 1, офіс 105) заборгованість за кредитом за договором № 20-002-850-2-19-Г від 26.02.2019 року в розмірі 138 970,92 грн (сто тридцять вісім тисяч дев`ятсот сімдесят гривень дев`яносто дві копійки).
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (код ЄДРПОУ 40932411, юридична адреса: 49001, м. Дніпро, пров. Ушинського, 1, офіс 105), понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 200,00 грн (одинадцять тисяч двісті гривень нуль копійок). 
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя М.С. Попов